79 



[fjätter] *fjiittur O fj^^tur pl- fjåturar & fjåtrar m. Uppstån- 



dare 1. slå å slädmede. 

 flacka v. — se *flaiika, *rackla I, ranta, 

 flack fkik adj. 



*flackiia2) fläkn sv. vb. intr. 1 [^p^] Gå i sär, skilja sig ät. 

 *fla(l(la^) fkid sv. vb. intr. 1 [hl 1. otji nqn\ Slå. 

 ^fladdra fWalar sv. vb. intr. 1. — Syn. '^bläddra v. II 1, 



*fläddra. 

 fla/2:a flågu f. 



*fla^-e *) /"^tt^a m. Lin- 1. hamptått. 

 *fla^(e)-bräde ^) fklgabrk pl. -hrkdar n. Trästycke invid spinn- 



rocks^flykteu, hvarpå linet lägges. 

 flaft'iu:a fkif/ii f. 

 flaglift-] *-u^ fldgii adj. 

 flagiia fiägu sv. vb. intr. 1 [up]. 

 flake /"^aÄja m. 



flamma v. fldma sv. vb. intr. 1. 

 flamm[ift*] *-iift* /^(<'wzm adj. 



*flaiia ^) fldn sv. vb. intr. 1. tr. 1 [hl nan 1. nan på isafta] Slå. 

 *flank ') flägJi pl. -«r m. Stycke, skifva (t. ex. af bröd). 

 *flanka «) I fidgk sv. vb. intr. 1 Flacka. 

 *flanka ') II fidgk sv. vb. intr. 1 Flyta. Gr. § 214. 

 flarn fldri pl. -ar m. 1) = hsv. 2) Flöte. 

 *flas 10) fids ut. pl., n. Fnas, mjäll i hufvudhåret. 



1) Med likartad bet. i Öb. allm., Hs., BP., Nyl., Nu. & O., Ru., 

 Uppl , Sdra., Nk., Ög., Vg.; likaså no, fjet7'a och isl. fiotorr ra. 

 2) NVa., Fby, VNyl., Wpal ('digua'); isl. flakna. ^) Öb.. Bl. 

 ('hamra'). *) GK, Muns. 5) Vö. 6) Vö. ^) MNyl. (m.) Sm. flanka f.; 

 jfr Öb. fianka = Uppl. flänka v. 'afbila. ^^) Kr., -Fby. VNyl., 

 Sdm., Vm., Nk., VI., Sm., Ög , Blek.; afl. från isl. no. flana 'lobc 

 blindt hen'. ^) Kändt äfven från Lptr. i ÖNyl. i°) Öb., Nb., Kl., 

 Öl., Jtl., Hs., Fryksd., Sörb., Vg., Gotl.; bet. eg., liksom i norskan, 

 'tunt skal'. 



