75 



fiken ingär i sms. nyfiken, qv. v. — Jfr *illi)äi'Ug. 



ftl s. I fil pl. -ar m. Yärktj-get fil. 



*fil 1) s. II fil ut. pl., 11. Filmjölk. — 8yn. *skJlr. 



fila v. I fil sv. vb. tr. 1 = lisv. 



*fila -) v. II fil sv. vb. intr. 1 [qv] Hasta i väg. 



filbunke fllbngk p. -ar m. 



filt filt 1. fdt pl. -ar m. 



filur filwr pl. obr., m. 



fimmelstang ftiiib'(]lt/'^g pl- -H^-gge^T f. — Syn. fi. aisa. 



fin fni adj. — i so fim jiml häda Ixmt har, jipsom ^^Jiat- 



fin^-er figgar n. — Syn. *fin(^-)ka, *krafsor. 



fin^"er[borg] *-bar ^) fi^garbår n. 



fin^'erkrok fi^garkrok i uttr. dra f. = hsv. 



*fin(^-)-ka *) [o: dem.] fi^ki^ f. Finger, bspr. 



fingra — ers. af *nafva, *uagla, *tesa. 



fln-*]iva(lu^' (-'iivädug) flnvkdu (& -trv-) adj. Begäfvad med 



fint luktsinne, t. ex. om hund. 

 fin[leninia(l] *-lenimug flnlhmu adj. Spenslig. 

 finna fiii pret. fån sup. fnm vb. tr. 

 finnas f'm^ pret. o. sup. fin§ta vb. dep. 

 finne fm pl. -ar m. — fin o fm a hrqdar Ordst. 

 finne + fi. kuule^) (= hör!) figkob ut. pl., m. Okv. pä fi-nnar. 



— figkoU! vand om so farstu skoda po sola! 

 finngubbe fmguh 1. frggiih pl. -ar ni. 

 finnkäring fhjfscbr^g pl. -ar f. 

 finnland finlånd n. 



finn-*lundug fhdundu adj. Till natur liknande finnar. 

 finnländare finlandar m. 



1) Öb.. Nb., Vb.. Åm., Jtl., Mp., EF., Nyl. — raed växl. 

 gcnns (m. 1.' ii.); no. fde ra. 2) Nyl. 3) Äfvenså i Nvl. *) Nyl. 

 ^) Öb., EF., Nyl. 



