69 



*ena ^) åm sv. vb. tr. 1 Reta. 



ena [si^] åm^sa sv. vb. rflx. 1. 



enarmad åmårma oböjl. adj. 



enbacke åmhåka m. 



enbär åmhchr (& -mb-) n. 



enda hjäa oböjl. pron. — Jia va inda bom lians, som dow. 

 — na inda aks blomas mp. — Syn. *eningas. 



[endera] '''endel imdhil, gen. -as, pron. 



*endägeseft[er] andutzisat 1. amhjiskt 1. åmhsht ad v. I en 

 fortsättning, alltid. Gr. § 34, 5. 



enfärgad åm feer ga adj. 



enfaldlig] *-ug imfåjjlu adj. — Syn. *snopi)lug, *snätug. 



engelsk å^fjal§k adj. & sbst. — Im har aggal^k Hon har en- 

 gelska sjukan. 



*euhällug2) åmhujjlu adj. Enhällig; ense, sams. 



*eningas ^) åmi^gas oböjl. adj. (eg. superi.) Ende, -a. — ai- 

 mggas son hana^(lo * soma§. 



enkel aghal adj. 1) Simplex. 2) Enfaldig. 



enkom ågkum 1) adv. = hsv. 2) oböjl. adj. Enskild, t. ex. 

 na agkiim da. — ■ Jfr särdeles. 



enris åmrls n. coll. 



enrisbuske åmrisböska m. Enbuske. 



enris-*picka amrisplku f. Enriskvist, 



en [rådig] *-rädng åmrodu adj. 



ens åms adv. — tnt ams hk halijar, 



[ensam] *ens[am]men *) åisman, åtsmand oböjl. adj. — Jfr 

 *stillniod, stimmande. 



ense åms oböjl. adj. 



1) Öb. (Px., Vö., NK). 2_) px.^ Nyl. 3^ GKby; Np. *em7ig 

 m. 'ngn ensam', fsv. enunga, eningh^, superi. eno{n]g]icEstcer. 

 "*) öb.; Dl. *ensum(en). 



