59 



dryfta s. I drffftu f. Vanna. — vik dripftuna tis. Gråta. 



^dryfta ^) s. II clnpftu t Lunsa, okv. 



dryfta v. (hyft sv. vi), tr. 1 Rensa säd. 



dry^ dr>/[j adj. — dri/ft adv. Ledsamt, tråkigt. — ja hq^§o 



dri/ft jcf-r. 

 *dry^a ^) dri), pres. drijjar, pret. o. sup. dryd vb. intr. = drys 



pret. o. sup. dy {/sta sv. vb. dep. Dröja, söla; t. ex. ha 



dri/sta int lägg Ude h}su gaggii. 

 *drylta3) dnf/.t & drfpU sv. vb. intr. 1 Dröja, söla. 

 *dryltiift- drrpUii k dr}fltu adj. Senfärdig. 

 *dryiita ^) s. drrpjitu f. Lunsa, okv. 

 *dryiita '") v. diyiif sv. vb. intr. 1 [hl nan] Slä. 

 *dryntiift- drfpntu adj. 1) Fet o. stor. 2) Trög, dåsig. 

 drase drösa m. 

 *drä^-a ^} draga sv. vb. intr. 1 Drifva för vind och väg. — 



Syn. "^räka. 

 drägel drågal ut. pl., n. 

 drägg dråff ut. pl., m. 

 drägla drkgal sv. vb. intr. &: tr. L 

 dräglig] *-ug draglu adj. Nedsmutsad af drägel. 

 *dräg-vigg '') drav^Q pl- obr.. m. Lat och värdslös person, okv. 

 dräktig — ers. af yiigelstiuii, *ifalug, ikalf. Jfr bariisjuk. 

 dräll dréj ut. pl., m. 

 di'äiig dr äg g pl. -ar m. 



dräiig-"*ljummel? drå^gjinml pl. -ar m. Dränglymmel. 

 di'äiig-j)oike drkggiw}plx pl. -ar m. 



1) Fby idm. 2) NVa.; no. drygja v. 'dröja'. ^) Np., Fby 

 jfr östsv. no. *dröla idm. (ÖM p. 5). *) Nyl. Fby drOntO f. ■') 



"vNyl. *drynta, Fby *drunta, *drgnta. **) fsv, dnegha: med 



samma vok'. i NVa, Vb , Dl. VI., Ny'- (intr.), Gotl., Estl., Ru. 

 (tr.); a från pres.: Gr. § 34, 2 et. ") Kr., Lmo, Vörä; jfr isl. 

 vigg(r) m. 1. n. 'häst, ök'. 



