50 



D. 



d dé i»l. obr., n. 



*(lackel 1) ddJial n. Läng lat räkel. 



*(la(l(l 2) dåd, def. cZar/// 1. dddi, pl. obr., m. Far, gammal man ; 



pappa. — ha val^^iq to dadi (jrafta Ordst. 

 *(la(l(le (eg. = föreg.) ingär i sms. skorf^dadde, qv. v. 

 *dafva3) dåvu f. Sank däld. 

 dag d(jr, def. dån, pl. dagar m. — <jndq Goddag! — now a 



ha daksans sam^(j. — so daks Vid den tiden (att — ). 



Jfr ock iiyss-dags. 

 *dagad ingär i sms. uppdagad, qv. v. 

 *dagamaii *) dågaman pl. dägamanar m. Dagakarl. — ja 



diitar ga dagaman halv qn, ja. 

 dagas dågas sv. vb. dep. 1. 

 dagdrifvare — se *daiigelskida, *daiigelsträka, *dangla s., 



*daiik, *raiiglare. 

 dagg I då^ pl. -ar m. Skeppsdagg. 

 dagg II dåg ut. pl., f. Dagg på växter. 

 *dagga dd^ sv. vb. intr. 1 [om nan] Slä (eg. med dagg). 

 dagg[ig] *-ug dd(/u adj. 

 daggmask ddqmåsk p. -ar m. 

 daglig ddgli adj. [Sälls.]. 

 dagsarbete ddksårhait n. 

 dagsljus ddksjms ut. pl., n. — haU ska tu J^cera ma daks- 



jmsi o tnt nrp ta ha a so mfyrkt raij. 



1) Öb. (uppg. frän Np., Pö. o. Px.); jfr Rz 87 b dakka 

 Sm. Vg. 'gå sakta', No. daka idm., No. dake m. 'druler"; aflj. till 

 sv. diall. *dikka isl. no. dika (i') v. 'löpa omkring' och *dockel, 

 qv. v. 2) öb., Nb., Vb., Uppl. (Rz 80 b, där äfven Öld daddel 

 m. idm-), VNyl , Estl., Ru., Fryksd. Hittils ej uppgifvet från väst- 

 skand. mål. ^) NVa., Hs., Fby, Nyl. sålunda; Sörb. dabe No. 

 dave isl. dafe m. 'vattenpuss', *) öb. allm., Ko., ÖNyl., Jtl. så- 

 lunda. 



