38 



bräde hra pl. Irådar n. — Gr. § 227. — Jfr *hake. 



l>rä(l-*skäf hrnskov n. Brädskjul. 



hräd-lsla^-eii] *-slägeii hrcdVxip adj. Brädfodrad. 



l)rä(l-*smacka Iråsmaku f. Barkbåt (leksak). 



bräka bråk sv. vb. intr. 1. — magrast fon brakar mast Ovå?,^Y. 

 — Syn. ''luäckra. 



bränna v. bran sv. vb. tr. o. intr. 2 (pret. o. sup. bränt). 



''^bränna ^) s. brann ut. pl., f. Sveda. — Jfr sms. bröst-, sol- 

 bränna. 



bränner! branarl n. 



bränning vråmgg (LK.) 1. bréMi^g pl. -ar m. — Syn. *brott II. 

 ^brottsjö. 



brännland -) brånlmjd n. Svedjeland. 



bränn-[nässla] *-hässla=^) brånhcMu f. — Gr. § 88. 



brännvin bran- 1. brawvm ut. pl., n. 



bränsle — ers. af ved(a)väsen. 



*brästa^) brast sv. vb. tr. 1 Sprätta. 



bröd brå pl. brédar n. — Jfr simbröd. 



bröd-[betal *-bete brébata m. — Syn. brödsbeta; *gnagu- 

 bete, *gnata s. 



bröd-*flank bréflågk pl, -ar m, Brödskifva. 



brödföda brqfhdu ut. pl., f. 



brödkaka bråkåku f, 



brödkorg' brékårg pl. -ar m. — to gm jer bona^^o d.iavar a 

 brokonp ma Ordspr. 



brödlös adj. — båtar brqUs an rolös Ordspr. 



brödnagg — ers. af *picka s. 



bröds-[betaj '-''-bete Irésbata m. Brödbit. 



^) isl. brenna fsv. bränna f. 'brand'. ^) Vb. 'afbränd skogs- 

 trakt' (Rz 53 b). ^) I Norge bremi-lieta m. fl. former. *) isl. 

 bresta idm., kvarlefvande i Öb,, Vb., Hvbfj., Fby, Nyl. 



