35 



brudfolk hrnfkXk 1. -foXk ut. pl., n. 



hrud^umiiie hrugiim pl. -ar m. 



brudgåfva brmd- 1. hrugovu f. 



lu'U(lliiimiiel brmdhlrml pl. obr., m. Ett af dukar, själar m. m. 



d. förfärdigadt, vid takbjälkarne i bröllopsstugan fäst 



täckelse. 

 brudkläderska brin(d)- 1. hruklce^ku f- 

 brudkrona — ers. af *skruf (stor- 1. lill-). 

 bnidpäll — ers. af vigningskläde. 

 brud-*skådas hrmdskbdas ut. pl., n. Bruket att .,se brud" 



utanför bröllopshuset. — va ha e, tohit ma häda hrmd- 



skodasi. 

 brud-stuga hrtudstfpgu t Bröllopshus. — ga i hrmdsUpgu 



Gå kring och hoptigga bosättningsartiklar till bröllopet. 

 bruk I hrmk n. Industriel anrättning. 

 bruk II hnjik ut. pl., n. Murbruk. 

 bruka hrmk sv. vb. tr. o. intr. 1. tu^ska tnt hrmk mun 



na langar, ha komhar po f safta. — Ers. i intr. bet. (= 



pläga) af *pa. 

 bruklig hrmkU adj. 

 brun brm7i adj. 

 brunn brm 1. brun pl. -ar m. 

 brunnshink brfmshl^k pl. -ar m. 

 brunns-stäng brunsta^g pl. brunsta^gar f. 

 brunns-*timra i) bransUmbni f. Brunnskar. 

 brunns-vatten brunsvåtn ut. pl., n. 

 brun-*röllug 2) brmnrfplu adj. Rödbrun. 

 brunstig — se *horsug o. kärlåten samt jfr tjuras. 

 brus brnis ut. pl., n. 

 brusa brms sv. vb. intr. o. imp. 1. — Syn. *frasa, *sjåsa. 



1) EF., Njl. idm. 2) Äfvenså i Nylaud. 



