34 



bro hröir pl. -ar f. 1) = hsv. 2) Brädläggning utanför en 



förstugiidurr ^). 

 bi'(Kl(l hrfid ut. pl., m. 

 broder hrödar 1. hror pl. hrqdar (def. hrédra) m. — ja so 



broras fsfoycUa t sUpgu. 

 brokligl *-iig' &ro/«t adj. — Syn. ^diu^lujii-, 'iiagiug: jfr 



*hjälm jte not. 

 [brors]-barii broder- hrodahqn n. 

 [brors-dotter] broder-*dotra brodaclötru f. 

 [brors] -son broder- bröda^on pl. -pjnar 1. -^sonar m. 

 brosch Zroy" n. 



[brosk] *brösk 2) bréu(sk ut. pl., n. — Gr. § 49. 

 *brott 3) I bröt n. Underlag för häfstäng. 

 "^brott *) II bröt ut. pl., n. Bränning. 

 *l)rott III i uttr. fal j bröt ^) Träffas af epileptiska anfall. — 



a ha t}p som har ^mjpotpk sow^faj/lar i bröt? 

 brottas brötas sv. vb. dep. 1. — Sj^n. rxpkis (under rjcka). 

 *brottfall «) brötfal ut. pl., n. Epilepsi. 

 *brottfälliiig '') brötfahgg pl. -ar m. Brottsling. 

 *bi'ott-kiil)ba brötkuhu f. Löngrund. Py. 

 brottsjö bröts 10 1. -siod pl. -ar m. Bränning. 

 brud brmd pl. -ar f. — ha ga^om brwda d. v. s. försiktigt. 

 *bruda [sig] brmd^sa sv. vb. rflx. 1 Ställa sig i ordning till att 



stå brud. 



1) Öb., EF., Nyl., Dl., Dis. (Rz 54 b). 2) jgl. briösk u. 

 <C *breusTi. — Se Tamm Et. Ordb. ^ s. v, ^) isl. fsv, brot n. 

 idra.; Öb., EF., Nyl., Bl. *) Öb., EF., Nyl., Rg. o. Wp.; no. brot 

 n. 'bra?ndinger, bolgebrud på banker og skjasr' (Nordl.). ^) isl. fsv. 

 falla t brot — Hs., Hjd., Ög., Sm. (Rz 55 b). ") isl. brotfall 

 fsv. brutfal n.; öb., Fby., Nyl., Hs., Hjd., Sm. ") Eg. en som är 

 behäftad med fallandesot = fsv. brutfcelUnger m. Den i målet 

 framträdande bet., påvärkad af hsv. brott crimen [ordet användes ej 

 i dial.], återkommer i Nyl., Sm. o. Vg. (Rz 56 a). 



