28 



blöta v. hU}ft sv. vb. 2: 1) tr. = hsv. 2) imp. Gloppa, 



slaska. ha hWptar upo. 

 blöta s. I Umptu ut. pl., f. 1) Regn, slask. 2) Blöt, i tis. 



h(j 1. laq j hl^xptu. 

 ""blöta ^) s. II hl0tu f. Moget hjortron. 

 bo v. hoiv pret. o. sup. höd vb. intr. 

 bo s. héw n. — Jfr *bylla, *byssja. 

 bobin — ers. af fi. kehä. 

 bock I hök pl. -ar m. Caper. 

 bock II lök pl. -ar m. Såg- 1. kuskbock. 

 bocka I hök 1. hök^sa sv. vb. intr. 1. rflx. 1. 

 *bocka2) II (1. *bucka) buk sv. vb. intr. 1 [b nq(n)] Puffa, 



knuffa. — nu huka du U hoh so ha ful. 

 *bockla3) (1. *biickla) hoha sv. vb. 1: 1) tr. o. intr. Knuffa, 



stöta. 2) intr. Falla, ramla. — kndu hokla okul i d>Jsa, 



vh (Uhtar ga tid östa dra up anar. 

 bockskägg böksWig ut. pl., n. 

 bod båd pl. -ar f. 



*bo(läja? *) budåij sv. vb. intr. 1 Stöka. 

 botink böflgk pl. -ar m. — Syn. *vitare. 

 IbogI *boge boiva m. 

 bogsera 1. *boxera ^) huksér sv. vb. intr. 1 Anstränga sig, 



bräka med ngt. — va bukspra^flu jambli ma hadenan 



mp '^ 

 bogspröte boksprhpt n. 

 bogträn — ers. af =^räiiker. 



1) GK. likaså, = Korsn. (SÖb.) hlotfjum f. Jfr. Nyl. 

 *glottron n. idm.: glöta v. 2^ Öb. allm. i bet. 'stånga' o. 'falla'; 

 No. huka (u') = mlty. hoken v. 'slå'. ^) Lfj. i bet. 'falla'; freqv. 

 af föreg. *) Ingalunda är detta säregna ord väl. urspr. ett subst. 

 bo-däja ^= No. hudeigja 'raalkepige' — sedermera an v. som vb. 

 'arbeta som en piga'? ^) Mod samma bet. åtm. äfven i Nyland. 



