26 



blomma s. hUmm 1. hltunu f. 



Momma v. hlöm sv. vb. intr. 1. 



^blommas hlömas sv. vb. dep. 1 Blomma, blomstra. 



l>lom.ster blömstar n. [Sälls, ord]. 



blossa förek. i tis. hlosmuh rij Blossande röd. — Ers. af 



*flossa. 

 blott hlbt adj. förek. endast i tis. hlåt o hår = *hammeslät. 

 blund Wmå ut. pl., m. — Ingär i sms. }ag*elbluud, qv. v. 

 *blunda s. hlimdu f. Liten lampa. 

 blunda v. hlund sv. vb. intr. 1. 



blus blms pl. -ar m. Tröja utan sömmar anv. af kvinnor. 

 bly Uy ut. pl., n. — sg. def. hhjp. 

 blyertspenna hlya§panu f. — Jfr Gr. § 204 C 1 «. 

 blyg hlww^ adj. — Gr. § 24, 3 — jfr ock § 141, 2. — 



hrjni a hlmiv Barnet känner sig oroligt i främmandes 



närvara (nyl. ^främjar). 

 bly-*kocka b{i/kuku f. Pjes i knappspelet. 

 blå blö adj. 



blåbär bUbch- n. — Ex. se björnröf. 

 [blåbärs]-ris *bläbäre- Ujbarms ut. pl., n. 

 bläfena^) blöfmu f. 1) Löja. 2) Anv. om en mager och blek 



flicka. 

 blåklint — se *styggsblomma (1. styck[e].s-?) 

 blåklocka bUklöku f. Campanula. 

 *blåkug 3) blolm adj. Tölpaktig, dum. 

 blåman *) bloman pl. bl6man(ar) m. Tordyfvel. 

 blåmask bUmåsk pl. -ar m. Tordyfvel; äfven : gråsugga, Oniscus. 

 blåuer blånar pl. t. 



1) isl. blmfjir. 2) I bet. 1 allm. i Öb. 3) öb., Fbj, eg. 

 otymplig'; jfr No. blåklYlf) va. 'bensevnelse på en ung og spaedlem- 

 met person'. *) Allra, i Öb. i denna bet. 



