[al I-buske -^ah- ålihöska m. 



[aldrigj äldre ^) dj^lar adv. — åjjlar^mahr eg. Aldrig mera 



(än) ; sä snart som. — aj/lar^mair^om gmd ha skapa 



sJca du koma h/d o gapa Ordst., anv. om en nyfiken. 

 *all-miss '•^) (?) ähmas Ö ut. pl., g.? Vattenklöfver, Menyan- 



thes trifoliata. — Gr. § 64, 8 a. 

 |al-|*kiska *ale- åhUhku f. En liten ljusgrå fågel, synlig 



höstetid. 

 [al p^kummer *ale åUkhmber n. Hänge pä al. 

 [alj-käpp *ale- åliUkp pl. -ar m. Käpp af alträ. 

 all ål adj. — hiu- myjtsi val & mp to alt (1. ali) t^ahs? — 



ma^cilu ^) Fullkomligt, alldeles ; t. ex. Jia va sant ma 



allt. 

 alldeles dlddihs adv. — Syn. stört [omöjligt], 

 allena — ers. af ensam. 

 *allestans *) ålståns adv. Allestädes. 

 allliälgondag — ers. af liälgonmässa. 

 *all-ledes ^) ålats adv. Pä alla sätt. 

 allmän alman adj. — [Sälls., omskrifves hällre]. 

 [allraj *alle ^) åU adv. — hisaje a ah sto^l pofpisi t bf/ji 



von. 

 [allra |mest *alle ålimist adv. 

 alls-int[etl åsit, '') åst oböjl. pron. — ast val a na ma hu 



sqish. — ha a hatar 1. sambar an asit. 

 allsmäktig I ålsmakti adj. Som förmår alt. [Anv. om Gud]. 



O fsv. äldre; allm. i Öb., EF., Nyl., Estl., Ru., Gd, VI. 

 2) Ang. alf- i växtnamn jfr Wadstein i Uppsala-Studier pp. 

 169 ff. 3) fsv. mcej) alla 1. m. allone. *) Likaså i Nyl., Hll. o. 

 Bl. (Rz 7 a), Sörb.; vore fsv. alls-stadhens. Jfr *annarstans. 

 ^') Vö. idra. ; fsv. all(a)-ledhis. ") Jfr bsv. alle-lianda <C fsv. alla 



— aldra isl. allra g. pl. Formen känd från Nyl.. Estl., Gd o. 

 Sörb. ") -Ils ^ S i detta ord äfven i Öb. f. ö. samt Dl. o. VI. 



— *itt 'inte(t)' Rg. o. VNyl. 



