|al'-|rifa<l *äf- m-Ha p. p. 



laf|-ruttiiad *äf- örökna p. p. & adj. Förstörd af röta. — 



Jmsi a orokna. 

 lafjsigkommen *åf- ösiknmt adj. 

 afsked qvsisé ut. pl., n. 

 af skrap — ers. af *iirväljor. Jfr skräp, 

 afskräde — ers. af *räsor. 

 [af I skuren öskun p. p. & adj. 



af sky s. dvstsl/ ut. pl., g.? — ja har qvsUy f&x hade. [Sälls.], 

 afsky v. åvsiåj/ sv. vb. tr. 3. [Sälls.]. 

 afskära omskr. med skära af. Syn. ''^snifsa, ^snubba, 

 [afslagen] ^åfslägeii ölUip p. p. 

 [af l-^-^-slapp ^) *äf- öllåp ut. pl., n. Kvarlefvor. Brukas äfven 



i sms., t. ex. oklaps-gåri, -tijg o. s. v. 

 [af |-släkt *äf- qllikt p. p. Utsläkt; t. ex. a al(lii olleM * 



mn rarj? 

 [af ]-stad 2) *åf- — östa 1. sta part. fför inf. Att, för att. — 



konim tan (o)sta pta mp! — Gr. §§ 176 B 2 & C o. 



254, 1. 

 [af |-stäkt *åf- övståkt p. p. Hindrad ; omöjliggjord. — 7iow & 



hå ovstakt frp ha 1. noiv a ha oustakt frön hade. 

 [af Jsägad *äf- ösoga p. p. & adj. — kudu ma osoga horia. 

 laftageii] *äftägeii ötårji p. p. 

 afton afton 1. åftu pl. obr., m. — i^åftiist I går afton. — 



Sällsynt ord, ersattes vanligen med kväll. 

 af'ton-*röde åftonrh ut. pl., m. Aftonrodnad. 

 aft[on]sång åftsbgg 1. åftsägg ut. pl., m. 

 afträde — ers. af hönsk( j)a, *kacka(s)bus, skithns. 



1) Åra. Hs. äslapp, aöjud till Dl. *afslipp idm. 2) Östb., 

 Vb (Lgr. Btr. § 79, 1). fsv. afstap at. 



