206 



la^om hUjum adv. Ex. under biii'^"5iiides. 



lag;saga Idgsågu f, 



la^-sökiiiii^ lågshkm^y pl. -ar f. [Sälls.]. 



lakan lakan n. — Syn. *vepa. 



lake I läka m. Gadus lotus. 



lake II läka ut pl., m. 1) Fisklake. 2) Björklake. 



lak(e)-imin läkamiin pl. obr., m. Okv. för person som städse 

 häller munnen öppen. 



lak(e)-roiu låkarbm nt. pl, m. 



lak(e)-stjärt låkasUcerf. pl. -ar m. 



lakrits Idkris ut. pl., n. 



'^lalla 1) lål sv. vb. intr. 1 Sia dank. — ha gar o lahir. 



lallattaa Ii. Idl sv. vb. intr. 1 Tralla. 



*lalliig- 2) Ulu adj. Däsig ; trög. 



*lalliis ^) låhis pl. -ar m. Oföretagsam person. 



lam s. Idmh n. — Jfr dum-lam. 



lam a. lam, vanl. Idma *) oböjl. adj. Gr. § 237. 



lam-låret Idmalon ut. pl., n. def. Okv. för en styfbent per- 

 son. 



lamma I Idmb sv. vb. tr. & intr. 1 Framföda nngar, om 

 tackor. 



""lamma •^) II lama sv. vb. tr. 1 : 1) Slå i allmh. 2) Slå ned 

 ngt, t. ex. lama staha i marfjej. 3) Nedtrycka, oordna; 

 t. ex. t}p^ska'nt lama ne^^ancUa sotenand! 



^) Nyisl. VNyl. lalla v. 'slå dank', i Fby 'dröja, söla". Lån 

 föreligger i fi. lalla 'slapp person', lalU 'struntkarr (! Lönnrot), 

 hka ord i sin tur ingått i sv. diall. 2) Pg., Fby, VNyl. ^) Fby, VNyl. 

 *) isl. lame. '^) Vö. Ko. Na. 'slå\ MNyl. 'trycka, prässa', Fby 

 'falla, ramla' [betyd. -öfverg, ss. i *bockla, *bllffia, *dunta, *fiaska 

 ra. fl.; äfven i hsv. är slå = falla: Dalin II 400 a], isl. lemia 



l)rct. lamda^ fsv. Icrmia: i no. lamra. lamsa. 



