210 



lefvaiule lavan iit. pl., n. Lefverne, oväsen. — va a ha nu 



frp t lavan? 

 lefvaiules V) låvanchs oböjl. adj. 1) Liflig, rask, kry. — y>it a 

 ha na simk, ha a so l&vandis. 2) Naturlig i sitt upp- 

 förande. — hu a altik so lavandis, so. 3) förek. i uttr. 

 SS. t. ex. int kan ja ha nan lavandis ro(w) fiari ja far 

 Vita hulais ha a. 

 IclVer lavar ut. pl., f. & n. — ha hnndar ma po lavre tis. 



Jag är nyfiken och orolig, 

 [lega] =^läg-a v. lacj sv. vb. tr. 2. Gr. § 36, 5. 

 [le/^a] *läga s. lagu ut. pl., f. 

 [lego]-folk *läg- lagfalk 1. -folk ut. pl., n. 

 |Iego]-lijoii *läg- lagjön n. 

 lek låik pl. -ar m. — Syn. lekvärk bet. 2. 

 leka v. låik sv. vb. tr. o. intr. 1. 

 *leka 2) s. låiku f. Leksak. — van hqr^l}p mp hikuna tm 



qtar, atsoni tu roma^§o? 

 |le]-katt *lä- lakat pl. -ar m. 



leksak — ers. af *leka s., lekvärk, *graiita, kalu fi. 

 lekvärk låikvcerk ut. pl., n. 1) Leksak. 2) Lek. 

 lem Um pl. låmar m. = lam pl. -ar m. Gr. § 19 I 1 j'. 

 leiiiinel — se skar(e)inöss. 

 len, *-iig låna^) oböjl. adj. — lanu adj. Hal, slipprig. — ha 



a so laniit po jola idq. 

 ler lair ut. pl., n. 

 lera lavru ut. pl., f. 



ler + ? *) l&isUhk (k -/.?-) pl. -ar m. Murarhandtlangare. 

 ler-*gräf Ihygrav pl. -ar f. Lerpöl, lergrop. 



1) Np., Nyl., Estl. i bet. 'yr'. Äfvenså no. levande. ^) isl. 

 leika f. Med samma bet i Sibbå (östra Nyland) och Ingå (västra 

 Nyl). ^) Vasa läns norra socknar. *) Måhända en förvridning af 

 det ryska nOCH.lbmUKI. 'handtlangare'. 



