Föreliggande arbete upptager målets hela ordförråd — 

 såvidt detta varit för mig åtkomligt — ordnadt under hög- 

 svenska uppslagsformer. I afsikt att gifva en klar öfverblick 

 af dialektens lexikaliska tillgångar, har jag under dessa upp- 

 tagit äfven synonymer och ersättningsord, hvaijämte i no- 

 terna meddelas uppgifter om ordens frändskaper och geogra- 

 fiska utbredning. 



Beteckningssättet är detsamma som i min afhandling 

 „Pedersöre-Purino-målet" (ingående i h. 52 af Finska Veten- 

 skapssocietetens „Bidrag till kännedom af Finlands natur och 

 folk"), till hvilken (med Or. ^) ofta hänvisas i ordboken. Lä- 

 get för hufvudtonen angifves med ', för bitonen med \ Den 

 senare aksenten borde väl egentligen vara förbehållen endast 

 stark biton, men utsattes här — hufvudsakligen med hänsyn 

 till mötande typografiska svårigheter — öfveralt pä första be- 

 tonade stafvelsen i senare sammansättningsleden af komposita ^). 



^) Med Sprpr. 1. Språkpr. hänvisas till de i slutet af Gr. 

 införda gpråkprofven. — Här kan vara lämpligt att påpeka, huru- 

 ledes den i Gr. § 13 omnämda konsouantförlängningen ej äger rum 

 i sammansatta ord, hvilka af den talande allmänt uppfattas såsom 



sådana; t. ex. hickar (ej blickar) — bondkarl, gåVkudu (ej 

 (jålkiulu) = gallko, frölståka (ej fröhtåka) o. s. v. — Äfvenså 

 må påpekas att vid yttre sandhi af r -f- ^ uppstår dels r^.l (jfr Gr. 

 § 135, 1) dels r^/f'(jfr Gr. §§ 207 — 209): detta pä grund af ut- 

 jämning och analogi-inflytanden. Exempel på båda sandhiproduk- 

 terna råkas i ordboken. 



'^) Tvästafviga ord på -het aksentucras i målet vanligen ', 

 stundom '"; tre- (1. fler)stafviga dylika åter dels "' och dels '"*. 



