99 



föriit — ers. af förr, före. 

 liirvara — ers. af bevara. 

 *förvariia ^) fyvcpi sv. vb. tr. 1 Varna. 

 *förvariiiiig f}fV(hi>gg pl. -ar f. Varning. 

 förvilla — ers. af villa. 

 f(ii'vaiia fyvon sv. vb. tr. [& sa reflex.] 1. 

 föräldrar fmr^J/lrar pl. t., g.? 



fösa ffhps sv. vb. tr. 2. — Jfr *knorla, *koltra, *kyltra, 

 *mylta v., *plattra. 



G. 



g gé 1. •'/^^' 1. jé pl. obr., n. 



gadd gdd pl. -ar m. 



gaffel gäfil pl. gåfilar 1. gåflar m. 



gafvel ^rjya? pl. gavlar m. 



gafvelvägg gälvag pl. -ar m. < *gafl- jfr Gr. § 98, 3. — 



Aa tala^§o m}pts}p som int gar^b gälvafjza tis. 

 gagna — ers. af *iiytta vb. 

 gala gala sv. vb. intr. 1. — tu a so toka (1. gowÅu) so tu 



galär tis. 

 [galen] ^gälen^) gålm adj. (Gr. § 236). — Syn. *göflug, 



*gökiig. — th a galhn, tomti kära. — gali val o tis. 



Alt annat ock. 

 galenskap — ers. af *göfleri. 

 gallskrika — ers. af ramskrika, 

 galgbacken gdlbåka m. def. Namn på en backe, fordom af- 



rättsplats, invid Jakobstad. 

 galge gälga pl. -ar m. — fog. (fan a vce§t i galga Ordspr. 



») Nyl. 2) öb., Nb., Vb., Norge; jfr Ru. goliau idra. 



