118 



*gåta ^) v. guta sv. vb. iiitr. 1 Gitta, nödgas, måste. ne.}r. ja gu- 

 tar ga tid mp! 



gäcka dzak sv. vb. intr. 1. 



gädda ctzådu ]. jädii f. — fratst dzis om jadii brakar Ordst. 



gädd-*snifva cUådsnmi t Liten gädda. 



[gäl] *gäle dzåla m. — Syn. *gau. 



[gala] *gela 2) d^éal jhl sv. vb. tr. 1 . 



gälla I r/ié/^ 1. jil(l sv. vb. tr. 1 Snöpa. 



gälla cl^äl 1. ')al pret. o. sup. -It 1. -Xt sv. vb. intr. k tr. 2: 

 1) Hafva ett visst värde. 2) Vara af nöden. 



*gällare dzålcfar 1. jåjjlar m. Snöpare. 



gäuga dMggu f. 



gänglig — ers. af *skänglug, *släiigrug. 



gärda v. dzål sv. vb. tr. o. intr. 1. 



*gärda3) s. dzéhi t Omgärdadt fält. 



gärdesgärd jé§gål 1. dzé§gål pl. -ar (1. -£-) m. — ta jas- 

 galil ^ hkst, hopar al }fvi Ordspr. 



gärdesgårds-*stafMil jéigaljtavul pl. -ular m. Gärdesgårds- 

 stör. — Syn. *troda bet. 1. 



gärdsel dMial & dzåsal ut. pl., n. 



gärna jéiiob adv. 



*gäsp dzåisp pl. -ar m. Gäspning. 



gäspa dzéasp^) sv. vb. intr. 1. 



gäst dzåst pl. -ar m. — Jfr golfständare. skådare. 



gästa[biid] -bäd dzåshdd n. Bröllop ^). 



gäst[gifvare] *-gäfvare dzisdzhvar 1. jas)ffvar m. Gr. § 

 25, 2. 



') Öb. 2) Öb., jfr Py. jåil m. 'gäl'. ») öb„ Vb., EF., Nyl., 

 Estl. idm. Däremot hsv. gärde fsv. gardhe isl. ^er^e n. *) isl. 

 geispa: raed diftong likaledes i Fby, Nyland stundom (Ksl.), Est!. 

 o. Runö. '') Samma bet. i Öb. f. ö. samt Dalarue, Nagu ocb Lapp- 

 träsk; likaså städse i Norge. 



