122 



• 

 Iiak(p)-riiig hdhart^fj pl. -ar m. Ring på hkn hakar och lyk- 



kor äro trädda. Anv. äfven i bildlikt tal, t. ex. ja^skii 



nQ(iv) ga tid man h kowbar okn^g ma som in hdka^ 



n^g. 

 hal Jidla adj. Gr. § 237. — Syn. *kliiig; leu; *virrug. 

 hala håla [ej l!] sv. vb. tr. o. intr. 1. 

 half halv adj. — tala ma halv mun tis. Framkomma med 



,,halfkväden visa". 

 half-aiinaii hålvåna adj. — ma halftåna älvan tis. Med hälft 



allvar. 

 half-femte ^) hälvfamt räkn. 4^2- 

 halffjärde hålvfjål räkn. 3V2- 

 half-*göfle hålvghwl n. Halftok. 

 half-*göfliig: hålvgmulu adj. Halfgalen. 

 half-kopp hdlvköj) p. -ar m. Blandning af kaffe och spirituösa. 



— laga am halvkop ot da mp! 

 halfiiionde hålvnijund räkn. 8^/2. 

 half sjunde halvs mmd räkn. 6V2- 

 halfsjätte halvs tat räkn 5V2- 

 halfsula s. hålv^du f. 

 halfsula v. halvsula sv. vb. tr. 1. 

 halftaP) hälvtål ut. pl.. n. Bortlämnande 1. tillsättande af 



uddljudande h (ss. i gr. §§ 88 o. 195 C). 

 halftredje hålvtrkh räkn. 272- 

 halfva hdlvu f. 



^) Slika räkneord bildas t. o. m. 10 äfren i Runöinålet. ^) 

 Fby *halftal, no. halvemål idm. Södra Gotl. tala halvört (Rz 

 238 b). Enl. Ross 289 a råder i anv. af h mångenstädes i Norge 

 ett förhållande, alldeles analogt med det i Karis och Snappertuna i 

 Nyl. (Fthl Nyl. § 40)*). 



*) Jfr Nn AIslGr. 2 §§ 229 o. 247, 4, enl. bka §§ h kunde 

 nddljudande såväl tillsättas som bortkastas i fu. 



