128 



liauska fi. Imusli sv. vb. intr. 1 Bete sig värdslöst i tal 1. 



handling. — hmasJai adj. Slamsig. 

 hautoa fi. hmd sv. vb. tr. 1 Värma framför eld: t. ex. tu^ska 



mt sta Udp o li^wt^da ver wn. 

 hedendom hédndöm ut. pl., m. 

 heder hedar ut. pl., m. 

 hedning hédm^g pl. -ar m. — h Uo^ som in turk o m 



lipdmgg. 

 hedra hedar sv. vb. tr. 1. 

 hel håtl, best. hhla adj. Gr. § 237. — ha smfp hatla vhku 



i dit bas. — had o hajji tis. Helt och hållet. " 

 helig' héh adj. 

 *helkona ^) hålkunas 1. håXhiinas svord. (i gen.), t. ex. häda 



h. svim! 

 lieliia hådu sv. vb. intr. 1. 

 helvete hålvitt ut. pl., n. — i^}fts}f inl ha mavr o hrilvhtt val 



ajjfar ful (1. fidt) Ordspr. 

 lieni s. håim n. 

 liem p. håim adv. 1) Hem. 2) Hemma. — now a ja rtkti-t 



havm jcer * gahi. 

 hemifräu — ers. af -^liemmauifräii. 

 liemlig Mmli adj. — Jfr pä tjufska. 

 liemma — ers. af hem o. hem-*vider. 

 hemiiiau liåiman n. — al hi/ps hamiana a simr. 

 *hemiuan-ifrån ^) havmamfro 1. -ifron adv. Hemifrån. 

 liemmausägare håwnansagar m. 

 liemsk hånisk adj. — hamst adv. Ofantligt (jfr grym): t. ex 



ha va so hamst mipiåi falk tm-. 



1) Uppg. från Or., Pö., Px och Nyl. Möjl. ett fn. hél(jar)- 

 kona f. jfr Vll Nyl. Etym. s. v. I Norge användes Jieljarkar(l) 

 m. '^) SM-e häimanfrå Norge heimafrå. Utvidgad form, = isl. 

 heiman fsv. heman adv,, som kvarlefver i Dl. o. Np. 



