133 



*hockel? höUil pl. -ar m. Hyfvel hvarmed t. ex- lister kring 



taket i rum hyflas. 

 -'Miockra^) hökar sv. vb. intr. 1: 1) Gnägga. 2) Flina. 

 I 11 of J *hofve hmva m. Hästfot. 

 liof liQW ut. pl., n. Mätta. 



Hoffnians droppar kallas hovmans dröpuna (f) pl. def 

 hofslag:ai'e höXi.ågar m. 

 hoftäii^ hotagg pl. hothggar t 

 *lio^'eii-rogeii 2) Jiågan-rögan adv. Huller om l)uller. 

 lioilikata fi. hiqk sv. vb. intr. 1 Ropa. 



hoj h6}fj interj. — ro^) int hoipj f^vi^(lu a }pvi hatji Ordspr. 

 '■Miojla ^) Jiö}fl sv. vb. intr. 1 Skrika, ropa. 

 hojta hörft sv. vb. intr. 1. 



hokka fi. hök pl. -ar m. Nedböjd ände af en hästsko. 

 holme hålma m. — Syn. *ör. 



*holster *) hål§lar ut. pl., n. Stenrösen, gropar m. m. a mark. 

 *holstrug hålitni adj. Gropig, ojämn (om mark). 

 '''homuia •^) humas sv. vb. dep. 1 Gå åt sidan, om häst. — 



Jiöma 1. hörnas interj. At sidan! (till häst). 



Iiomsu fi. honmi adj. Slarfvig, fjäskig. — Jiöm.m f. Slarfva, 



okv. 

 lioii Jiu 1. Il gen. hånas akk. hanar anar ana a pron. 



hou-där, hou-här — se hau-där, han-liär. 



houuug hönugg ut. pl., m. 



Iiop håp pl. -ar m. — Syn. *brass, bråte, *bröte. 



hopa hop sv. vb. tr. 1. 



Iiopp I hop n. Saltus. 



hopp II hop ut. pl., n. Spes. 



O Uppg. från Esse, Vö., Px. Åflj. till *hickra, qv. v. 2) 



Vö. Pö. *hofven-rofven MNyl. hogmärogm; Ity.? ^) Öb., EF., 



Nyl. *) öb. allm., MNyl. *hölster [ej hsv.!] idm.; nsax. holster. 

 ■') Öb., Na., Nyl.; allm. i Sverige (Rz 261 a); no. homa. hoimiie. 



