135 



hovsgök — se moss(e)*mäckra, *mäckerl)äss. 



*liors-skrake ^) 1iå,slir<)ka m. Storskrake, mergus merganser. 



*horsug -) håiii adj. Brunstig, om hingst. 



hos — ers. af *när 1. *vider. 



*Iiosa ^) liQs sv. vb. intr. 1 [o in na] Sköta om ngt, t. ex. sjuk- 

 dom, häst, ko 0. s. v. 



liosta s. liQstu ut. pl., f. 



liosta v. höst sv. vb. intr. 1. Jfr *gräfta v. bet. 2. 



hota — ers. af *ogiias. 



hofottaa ti. hotas sv. vb. dep. 1 Skräfla. 



hotti ti. höt pl. -ar m. Hylsa 1. skal pä ärter m. m. 



houru Ii. ImuriL adj. Yr, vimmelkantig. 



*hubha *) halm i. Otuktig kvinna, sköka. 



*hubblug-^) hobliit adv. Ovigt, ojämt, illa. — ha gar hobluf: 

 Med stötande gäng. — ha gq^^o hohlut Det går sä 

 ojämt. 



*hu('keii •*) huM 1. hukt 1. hiikun f. Miku 1. hithn n. hi<ki 1. 

 liåku pl. hiiku abs. hiik 1. hnk pron. Hvilken; hurudan. 

 Gr. J^ 252, 2. 



*huckeu-dei'a 1. -dela huka-dhr 1. -dhl 1. huh-d. pron. 1 

 Hvilkendera. 2) Hvardera ; t. ex. noiv ha^cfi hasta po 

 hukiäai^§tah- — '^^ h.-d. Ingendera. Gr. § 97, 3 «. 



hud hwd pl. -ar f. 



hufvud ''iiöfvud hbvUj huvu n. Gr. § 43, 1. 



hufvud-duk — ers. af *hvifva. 



|hiifviid]-kraka *höfvud- sti/2^ Mvukrok. Slå kullerbytta, en 

 lek. 



^) Jfr Ru. *hors-skräck(j)a Nu. *]iors-skräxa f. namn pä 

 vadare. 2) NVa. ^) Öb., Brandö (Åld). Osäkert huruvida af hof- 

 slagare (se Fthl Vö. p. 157 n. 16). *) Nyl. i samma bet.; i Fby 

 'slamsa' ; jfr skottska huhhie 'dumbom'. ^) Åf vb. Vmbbla, se u. 

 till *hoppla v. II. «) Snarlikt i Vö., EF., Nyl., Dl., Vä., SM-c, 

 Fryksd., Sörb. 



