142 



hyra v. hffr pret. o. sup. hf/rl vb. tr. 



hyra s. hyru ut. pl, f. 



*hyrniiigsfolk Itiniigsfhlk 1. -folk ut. pl., n. Hyresgäster. 



hysa hys sv. vb. tr. 2. 



'''hyssa *) h}'p§. sv. vb. tr. 1 Hetsa liund. 



liytt Mpt pl. -ar m. 



*hytta 2) /j?j:^ sv. vb. intr. 1 Hota. — lia h}pta ot ma ma kni/t- 

 nava. — h}(ta^(ju so Xlqr ja Ordst. 



ha ho interj. 



Häbärgsgubben höha^ghU m. def. — se Hobärgsgubben. 



-'^häe^) höa m. Årtull. 



häf hqv pl. -ar m. — Ers. ofta af lippo fi. 



Il af va hav sv. vb. tr. 1. 



håg — jfr *miine. 



hägad höga adj. {fyj 1. po na). — ja a so höga po grkijAn i 

 kvali. 



håglös höglhs adj. — Syn. *muiielös, *ohågsen. 



*liågsen ingår i smss. ''^ohågsen o. tvehågsen. q v. v. 



hå-hå höhö interj. — hoho, om a^sku va dq anto! 



hål hål n. 



*håla *) höla sv. vb. intr. 1 [mr] Urhälka. 



hälk liålk 1. hö^^k pl. ~ar m. 



håll ha [(I ut. pl., n. — ja^ska i hqj/lh Jag skall pä hållskjuts. 

 — ha a tugt t haj/lb Det är tungt (att bära) i läng- 

 den. 



liålla liajcl pret. hul/l sup. hqj/li 1. hu/jli vb. tr. — noic hqj/l^ 

 a j(Er altfh. — ha va TnQjfi j staka ha tis. Det gick 

 med ansträngning. — ^nt liolsta ha o hq na marr: hölls. 



1) Esse, Vö. Jfr *hussa. 2) Fby, Nyl., Fryksd., Sörb. ^) isl. 

 här fsv. här m. Norrl., Uppl., Wpal, Nuckö. *) isl. fsv. hola; 

 f. ö. uppgifvet blott från Nuckö i Estl. {Julia). 



