143 



liällhage hölijliåga m. Beteshage. 



liallkarl holkar pl. -harar m. 



hallstiiga hölstfpgu t 



*häiigla ^) höggal sv. vb. intr. 1 Lefva otiiktigt med en per- 

 son af motsatt kön. 



här hår n. 



liara hår sv. vb. tr. 1 \yiej)iq\. 



\\'Avi\ liål adj. — h'a i so hoU hrq, hijf^. — hårt 1. Jiålta.åy. 

 Tis.: Jia, hu 1. ha o. s. v. gar håll Han &c. går snabbt 

 1. fort. 



liäi'(l-[häiul] *-häudt hålhknt adj. 



Iiardna håhi sv. vb. intr. 1. 



härfläta håt-flatu f. 



hai'hvirfvel hårvérvil pl. -ar m. (pä hjässan), 



har[ig] *-ug honi adj. 



hårlock héldk pl. -ar m. 



hårpiska hårpisku f. Hårfläta [vanl. ord]. 



hårstrå hå^fro pl. -dar n. 



hartest hålhst pl. -ar m. 



->=ha-tulP) hotul pl. -ar m. Årtull. Gr. § 11, 3. 



hä hk interj. 



häck hÅk pl. -ar m. 



häck-kärra hikUkru f. Kärra med en inom spjälvärket be- 

 fintlig sits bakom hufvudsätet. 



häckla v. hikal sv. vb. tr. 1 \l-lni]. 



häckla s. haklu f, 



I hädan] *hj[äd]an3) jadan, jan adv. Härifrån. Gr. § 192 

 C 1 «. 



*häf^) hiv adj. Duglig, präktig. § 37. 



ij Vb., Mp., Fby, Götaland (Rz 281—282). 2) ä.-nsv. hå- 

 tuU m. Jfr. *1iåe. 3) *hja7i Nb., Vb.; *hjädan Öb., Vb., Åland. 

 *) isl. Jléfr fsv. Ji^ver, brukas i Öb,, Jtl., Mp., Hs., Ko., Na., 

 Hsk., Nyl., Svea- o. Götaland (Rz 287 b). 



