145 



*hällan Jiåjjlan n. Knappögla. 



*lilillaus-kna])p hål(lansknå£ pl. -ar m. Knapp försedd med (igla. 



Jiäller håhlar adv. — ast va ha soifs hajjlar. 



liiillre håjjfar superi, hålst adv. 



Iiällregu halram ut. pl., n. 



hällregna hålram sv. vb. imp. 1. 



hälsa s. hcdsu ut. pl., f. 



liälsa v. håls sv. vb. intr. o. tr. 1. — hals^a fromjnia! — 



hals hl a! — koma Jials po^ma to du komhar otar! 

 liälsniug hålsmgg pl. -ar f. 

 *hälssam ^) hålsam adj. 1) Hälsosam. 2) Frisk, t. ex. ha tu 



vin halsam i ar? 

 liäiiulgirig — ers. af harnigirig. 



Iiiimnas hamnas 1. liarnas sv. vb. dep. 1 [j^o na fy na], 

 I hämta] ^hänta^) hånt sv. vb. tr. 1. — Gr. § 34. 5 o. jfr § 



110, 3. 

 hällda hand sv. vb. intr. 1. — jq si nu hand a ma vakart 



otar! (iron.). — ,.kan hand, kan hand" ska ha saii to a 



int vait. 

 liäiid[ig] *-iig håndu adj. — Syn. behändig, *slög. 

 hänga Jiågg sv. vb. intr. o. tr. 2. 

 *hängan hå^gan n. Hängare, t. ex. i en kappa. 

 liängsle håggslar pl. t. 

 liängsle-förkläde håggslaf^jrkla n. Fruntimmersförkläde med 



hängslen. 

 Tiäpen — ers. af *Mpeu. 

 [här] *hiär ^) hiér,jér, hufvuds. i sms. -jé [se: dit-h., hit-h.] adv. 



^) isl. Jieilsamr fsv. helsamber 'frisk'; Gk., Fryksd., SM-e, 

 Nyl. 2) fsv. hcBnta; EF., Nyl., Estl., Ru., Sk., Hll., Sörb.; i Norge 

 stundom henta. 3) fsv. hicer, kvarlefvande i Öb., Dl., Åld., EF., 

 Nyl., Rg. o. Wp., Blek. ; i Ru. hién d. v. s. *Jijärna = isl. héma. 

 ■Gr. § 195 aum. 



10 



