147 



hässja v. liksi sv. vb. tr. 1. — vih hast h^yp^i ny?! 



*hässla *) héXlu f. Lindocka. 



Läst häst pl. -ar m. — Jfr *kiiyckel II, konelo, fi. — Jfr 

 lat-*rant. 



hästdynga håsdfpndåu ut. pl., f. 



hästhage håsthåga m. 



häst -f- konelo fi, håstköml pl. -ilar m. Hästkrake. 



häst-*raut håstrånt pl. -ar m. Hästkrake. — Syn. *knyckel 

 II. 



häst-sko håskötv pl. -ar m. 



hästtäcke håstak n. 



h(J Jm0 ut. pl., n. 



*höbärga ^) Mxpjhmrg sv. vb. intr. 1 Bärga hö. 



*höbärgsfolk Mypjbce^fålk 1. héy)jb&sfblk ut. pl., n. Slätter- 

 folk. 



hiibörda Ii6'ipjb0l%i t [Obs.! Höet köres ej, utan bäres till 

 ladan]. 



höflig hévh adj. 



höfrö hmpjfrmpj n. 



höft — ers. af *liinka, ro. 



[höft] *högt 3) po h^kt adv. tis. På höft. 



*höfta héft sv. vb. intr. 1 Sluddra. — ha h^ftar^po mqU. 



höftben — ers. af roben. 



hög s. hég pl. -ar m. — Syn. bråte I, *bröte, *kase. 



h(ig a. hég komp. hégar superi, hékst adj. 



höger hégar oböjl. adj. — U hegar; h0gar hända. 



högersida héga^ldu ut. pl., f. 



högfärdas hégfalas sv. vb. dep. 1. 



högfärd[ig] *-ug hékfhlu adj. — Syn. *bojs, skitviktig. 



1) Öb., Hvbfj., Kim., Nyl., Estl., Uppl., Sdm., Dl., Sm. 2) 

 Vö., ÖNyl. 3) Jfr GK. NVet. MktvtS, Nyl. pO hékt idm. 



