154 



inre innerst inda?- komp., inda^t 1. indrast superi, adj. 



inslag — ers. af väft. 



inpiskad inp)ska [& imp-] adj. o. adv. 



*inslug mlluiiv adj. Illslug. 



inspektor inspåktiir pl. obr., m. 



inställsam — jfr *sötröfvad. 



inte int I. int adv. — i kan bortfalla efter vokal, t. ex. ti^sku'nt 

 ha vila ha. — int hukadhr Ingendera. — int vårU}- 

 dhr 1. vd^isidhr Ingendera. — int nan Ingen. — tnt 

 na Ingenting. — int nalumda Intet. — int nästans 

 Ingenstädes. — int Åldp icke ett grand = int skapadi 

 grand. — int bara Endast, t. ex. Jia va int bara blost 

 o kall o mbrkt to vi sku tan ivi si0da. 



intresse inträs n. Ränta (pä penningar). 



*inv[id]er inver prep. o. adv. 1) Invid. 2) Inne. — ha a in- 

 ver mp o jitar. 



*inv[id]ers-piga 1. *-pega mve§p\gu 1. -pegu f. Huspiga. 



inåt i not prep. o. adv. 



inälfvor inälvur pl. t. — Syn. *innaumat. 



i-*rask ijrdsk adv. Till spillo. 



is is pl. -ar m. 



*isa is sv. vb. imp. 1 Snöga isbark. — ha tsar o swr idq. 



is-and jsånd pl. {sandar f. 



isas Isas sv. vb. dep. 1 Beläggas med is ; äfven imp. : srm ha 

 isast 1. ha ha tsast nu i nat. 



isbark isbårk ut. pl., m. — ha ramar isbarlsi. 



is-*bete isbata m. Isbit. 



isbill ishljjl pl. -ar m. 



isbrodd isbriid pl. -ar m. 



is-[bulle] '""-bulla isbulu f. Kvarnstensformigt uthugget is- 

 stycke, af barn användt ss. kälke. 



isfi-ata — ers. af *klake. 



