155 



is|i^] *-ug [su adj. 



is-*klake [skWca ut pl., m. Isgata. 



-*siiillg:^ i^smucf adv, I smyg. 

 i-[ somras j ^-sommars ^) i^söma§ adv. 

 ispijä^g isplg pl. -ar m. 



isrifvare {srivar m. Vårstorm. Jfr löfrifvare. 

 is-*stickeP) UtUsil pl. -ar m. Istapp. 

 is-*säre 3) isöra ut. pl., m. Issörja. 

 is ter [star ut. pl., n. 

 isterhaka — ers. af kötthaka. 



-*stilles i^sUhs adv. I stillhet, i tysthet. 



-stånd i^stond adv. — now a ha val i stona. — ha a *^ 



stond 1. stond U na Han är i stånd till ngt. 

 is -{- fi. vallata Isvål sv. vb. tr. 1 Öfvergjuta (medar) med 



vatten för att låta det frysa tiU is. 

 isväg Isveig pl. -ar m. 



-synnerhet — ers. af besyun[er]ligt. 



-sänder i^sindar 1. ^^smdar adv. (tis.). Yanl. i^gå^gu (se 

 *gånga). 



-tu t^tmiv adv. 



-vintras ijvintras(t) adv. 



-^ åras 'hjvqra%(t) adv. 



-'•'vrakau *) ijvrdku 1. ijbråku adv. Till spillo. — ha gar 

 ijyräku. 



-ans *;o?25 & ijönsUs(t). 

 i-år ?_m' adv. 



1) Np. Nyl. likaså. 2) jjVa., Hs , EF., Nyl., Rg (tstlkal — 



med förkortad vok. fför lång kons., ett vanl. förh. i de sydöstsv. 



målen — jfr Nn AlslGr § 114, 3). ^) Jtl., Nyl., Rg. {isitra). 

 *) Vö. 



