171 



klara klår sv. vb. tr. 1. 



klarblå kldrhVj adj. 



klarhet — ers. af *skär s. II. 



klarna klåri sv. vb. intr. ]. — kafi hända int kkpi rtkUt an. 



— Sjn. ''glänta, -'"himla, lätta, '''skära II. 

 klariiing: klmivgg ut. pL, f. 



klase — ers. af -^'klifsa. 



klass klås pl. -fir m. 



*klatter ^) klåtar ut. pl., n. coll. Smäplock, skräp. — vi ska 



tu jh^uitas ta haté, ha a håra klatar. 

 klen kltn adj. — häda frtskusas bom a so klen o smolamu. 



— Syn. smålemmig*. 



"^klena klana sv. vb. intr. 1 [om na] Skaka om ngt; ovärd- 



samt hantera. 

 *klenng klanu adj. Ostadig, vacklande. 

 kli kli, best. kllji, ut. pl., n. 

 klia — ers. af *klöja. 

 klibba — ers. af fastna, klampa, ^kludda, 

 klicka klik sv. vb intr. 1. 

 klifbro kllvhrow pl. -ar f. Klifstätta. 

 *klifsa2) klipsu t Klase. Gr. § 122, 3. 

 *klifta 3) s. kliftu f. Finare linbräka. Jfr *bräta. 

 *klifta O v. klift sv. vb. 1:1) tr. Bräka lin med ^=klifta. 2) 



intr. Smälla i dörrarna. — va khfta^(Ju i diira söte 



jambU? 

 klifva kUv pret. klåiv sup. kUvi vb. intr. 

 klimp klmp pl. -ar m. — Syn. *kla(l(la, *kluut. 

 "^klimpas klimpas sv. vb. dep. 1 Klimpa sig. 



1) isl. klatr u. (Olb-Vigf.); Norrl., Dl., VNyl., Gotl , Ög., 

 Fryksd. Jfr f. ö. Rz 325 b. 2) ^p., Kr., EF., Gsv. (m.) fsv. 

 Miffsc 1. klyfse n. 'klunga'. Rz 327 a. 3) öb., Dl., Hs., Hvbfj., 

 Pg., Fby, Nyl., Sm., Vg. (Rz 328 b). 



