173 



klodjur 1) klo(tc)jt/r n. 1) Rofdjur. 2) Okv. om elakt folk. 

 klofve klova m. — va i klova Vara i nöd 1. trångmål. 

 klok klok adj. — Jfr *vetsklig. 

 *klos.sa 2) v. klösa sv. vb. tr. 1 Öda : spilla. — tu^ska 'nt 



klösa vatm ^vi haila galvi! 

 *klo.ssa ^) s. kUsu t Okv. för en person som *klossar. 

 *klosse ^) klösa m. = föreg., anv. om mansperson. 

 *klossii^- klösu adj. Slamsig. 

 klot klot n. 



*klotta*) v. klut sv. vb. intr. 1 Kludda, kladda. 

 *klotta s. klötu f. Slamsa, okv. 

 *klotter klötar ut. pl., n. coll. Småplock. 

 *klotter-skul(l klöta^kujjl pl. -ar f. Småskuld(er). — Jiada jap 



hq^§o mifisxfj klota^kujjfra, ast vatt a na hur a ska 



fq tom hitqla. 

 *klott-före klötfhr ut. pl., n. Kluddigt förelag. 

 klottra klötar sv. vb. tr. 1 Pluttra bort; ovårdsamt handhafva. 



— ti klotrar upo håra. 

 *klott-sibba ^) klötslha ut. pl., f. Slamsa, okv. 

 *klottug ^) klötu adj. Kluddig, blöt. • — h'a so klotut po vaga 



idq to lia ha rama. 

 *klubb '^) kluh pl. -ar m. 1) Af huggen gren m. m. d.: jfr 



trä-*kliibb. 2) Träklumpen pä slagan. 

 klubba s. kluhu f. 



klubba v. kluh sv. vb. tr. 1, t. ex. kluh hasta. 

 *klubbug ^) kluhu adj. Klunsig, ovig. 



') fsv. klocUur n. 2) no. Mussa klusse v. 'sele, sluske'. 

 ^) Hithörande ord bet. 'smuts' i Nyl., 'osnygg kvinna' i Vö. No. 

 klasséleg 'smutsig; oordeutlig. *) Nyl. '^) Ingå i Nyl. ^) Nyl. 

 "') Pö., Px, Np.; no. klubh va. däremot 'timmerflotte'. R. — fhty. 

 chloha m. 8) Mx^ Föglö, Fby; no. klubhutt a. 'rundaktig, tyk, 

 pluni])'. 



