177 



[kuappj-nål kuopp- ^j knöpnål pl. -nolar f. — ha hipnjar 

 me, i^Jinopnal o ).hjrtavjma m silva§kal Ordspr. (om 

 en tjufsk person). 



kiiappra kmqJär sv. vb. 1: 1) intr. = lisv. — Jia knaprar 

 po ma Jia 1. ha knaprar o arhattar Han sysslar smått 

 (därmed). 2) tr. kn. ot sa na Snatta. 



knappträ knåp)trh pl. -trådar w. Träläkter långs takets kan- 

 ter och beslagna med trätinnar, en för hvarje *troda. 



kiiapt kndft adv. 



kiiarka kyiårk sv. vb. intr. 1 : 1) Knarra. 2) Snattra, om än- 

 der. — andra knarka o lot so i trasfsi. 



kiiark-sparf kndrkspårv pl. -ar m. Kornknarr. gallinula crex. 



*kiiarr -) knåni m. def. (ut. pl.) Knarrande värk i ledgång. 

 — huff knani ULI' l^n t tra Bota *kiiarreii genom att 

 stöda lemmen i fråga mot ett trä (klabb &c.) och seder- 

 mera med en yxa hugga däröfver. 



knarra v. I kndra sv. vb. intr. 1. — Syn. knarka. *marra, 

 ^skrappla, *skroppla, *skrömma. 



[knarra v. II] *knärra ^) kna?r sv. vi), intr. 1 Kinka, vara knar- 

 rig. 



[*knarra s.] *knärra knérti pl. obr., f. Okv. för en knarrig 

 kvinnsperson. 



[knarrig] *knärrug*) knéru adj. Kinkig. 



[knarr]-*skafve *knärr- kné§Jcåva pl. obr., m. f. Gnatig, 

 otålig, kältande person. 



*knasa ^) knåsa sv. vb. intr. 1 Coire. 



*knask ^) Jmdsk ut. pl., n. Fnask, grand. 'dugg'. — mt knasUi 

 hajjlar Icke det minsta ens. 



1) Nyl. äfvenså. 2) ^m. knärr ; Öb., Hs., EF., Nvl., Ög., 

 Fryksd. ^) Vörå. *) GK., Vö., Kim. 5) Trol. allra, på alt svenskt 

 språkområde; no. knasa 'knuse'. ^) Uppg. från Närpes, Fryksdal, 

 Ormsö och Runö. 



12 



