179 



*knocka ^) s. 1 knöku f. Garn- 1. lin-knippe. 



*kiiocka s. II knöku f. Block i viifstol använda vid väfning 



af 'botteutyg'. 

 *knocka v. knöka sv. vb. tr. 1 Coire. 

 kuoge — ers. af *kuokoriia. 



''^knoka^) knoku f. Knota. — knokuna (f.) pl. t. Knogen. 

 knopp knåjp pl. -ar m. — Syn. *kuinmer. 

 [*kiiorla >] *kuålla3) knöl sv. vb. tr. 1 Hopfösa, värdslöst 



hoplägga, tilltrassla o. s. v. — liada Jiu^kreJsi knöla 



matii ihop ti avmjmypXtu. 

 kuorr ingår i smst. i-kuorreu, qv. v. 

 knorra Inår sv. vb. intr. 1 Dröna, rama sakta. — kudu 



knamr. 

 knota s. — ers. af *knoka. 



knota v. knåt sv. vb. intr. 1. — Syn. *inarra, *moIla. 

 knottra knötar sv. vb. intr. 1 Småknota. 

 kuottr[ig] *-ug knötru adj. Ojämn till lynnet. 

 *knnbbel knubil pl. -ilar m. 1) Träkubbe. 2) Pojke, smeks. 

 knubb[ig] "^'-ug knuhu adj. 

 knuffa knaf sv. vb. tr. o. intr. 1. — knufis pret. o. sup. 



-ist vb. recipr. — stain mt tar o knufisin, komm tan 



mp! — Syn. *bocka II, *bockla, *buffla, *knuffla. 

 *knuffla *) knufal sv. vb. intr. 1 [til 1. om nan} Knuffa, 



skuffa. 

 knulla knitl sv. vb. 1 : 1) tr. o. intr. Coire. 2) intr. Söla, 



dröja '"). 

 *kniirr ingår i sms. i-*knurren, qv. v. 



1) Nyl., Gstr.; ralty. kuocke. Jfr N yl. Et. 20 {[*ga]-*hnoöka 



isl. Imoda n. 'nystan'. ■) fsv. knoka f.; NVa., Nyl., Estl., Ru., 

 Gotl., Fryksd., No. 3) Jf^ *knära II. ■*) Fby, Sörb.; frekv. af 

 knuffa. '^) Senare bet. äfven i Pyttis (ÖNyl.). ' 



