180 



kuut Jmifit pl. -ar m. 1) BA^ggnads-, rep- 1. trådknut. 2) 



Vrå. — l(ermi^^at 2)0}f.Ui ti sta i kmjrtn o sisams (1. 



sisaims). 

 kuutsten kmjitsthn pl. -ar m. Hörnsten. — int gar ja ov 



knwtstama f}p ha tis. Inte är det förbi med mig för 



det. 

 knyck hijpk pl. -ar m. 

 knycka kn^pk sv. vb. tr. & intr. 2. 

 *kuyckel ^) I kmpUil pl. -ilar m. Bukt, krok t. ex. pä väg. 



— tii^ska ts0^§akta tcBr i- kmpfsdn, so ha int gar 



okul. 

 *knyckel ^) II kmptM pl. -ilar m. Krake, dålig häst. 

 *knyckla ^) v. knfpkal sv. vb. intr. 1: 1) [ov\ Gä illa och i 



bukter. 2) ha kmpklar o arhartar Han arbetar smått 



och ojämt. 

 *kiiyckla*) s. kn-ipMu f. 1) Knorr, bukt. 2) Ojämnhet. 

 *kiiyckliig 5) kmpklu adj. Ojämn, t. ex. om väg. 

 *kuyla 6) knijlu f. 1) Knöl. 2) Puckel. 

 *knyltra "') knfpXtar sv. vb. intr. 1 [ov] Skynda i väg. 

 *knyliig' ^) kni/lu adj. Puckelryggig. 

 ^knyppla 1. ^kuöppla^) k^ifp.plu t 1) Ojämnhet, upphöjning 



(på kroppen 1. på väg). 2) Mindre samling 1. kluns. 



3) Litet nystan. 

 *kiiypplug 1. *kiiöpplug* kmpplu adj. Ojämn, om upphöjnin- 

 gar pä kroppshuden 1. pä väg. 



1) Vö.; isl. knykell m. 'liden bfevelse'. Jfr no. knokUir pl. 

 'knorter, knuder, som på frossen jord' knoklutt adj. 'knudret, ujsevn'. 

 2) Vö. *knycklare m. idm. ^) Vö.; no. knökla idm. *) Öb., 

 Nyl., Nk., Ög., Sra. Jfr Rz 338 a. ^) NK., NVa., Fby, Nyl. Rz 

 3H8 a (med ?t 1. O i första stafv.). ") fsv. knyla f. 'knöl'. Med 

 denna allmänna bet. förek. ordet i Öb., Aid, Nyl.. Ög., SM-e. '') 

 Kske eg. 'gä qjämt' 1. ngt dyl.; jfr näml. no. knultra f. 'knort, 

 ujan-nhed'. ^) Öl., Nyl. ^) Na. knfjpyl m. 'litet nystan'. Hör or- 

 det till isl. knypre n. 'knude, klump, knort' — 1. afl. frän kliopp? 

 jfr i senare fallet mhty. knUpfelhl n. 'kleiner knopf. 



