182 



*kiiiii>i)au ') huqKin 1. (jnaimn n. Handtag på dörr, gryta, 



korg m. m. 

 *kiiäi)|wan-kor^- Imapankhrg [-^Jk-] pl. -ar m. Handtagskorg. 

 knäpp((')käu;i;'a knäpaisk^gu (vanl. i pl.) f. 

 ^knarra 2) hiér sv. vb. tr. 1 Hålla upprätt: t. ex. Jiasn k7i(i- 



rajqaka san. Gr. § 39. 

 knä-*siiäll 3) knåsiidjjl pl. -ar m. Knäskål. 

 kiiäs-*vik *) knåsvik pl. -ar m. Knäveck. 

 knöl knöl pl. -ar m. Sing. def. ofta kmli. — Syn. *kiiyla. 

 *kiiöla ■') I knél sv. vb. intr. 1 [ov\ Gå långsamt, småningom 



ge sig i väg. — va^sku tu vantn koma tnl, tu som 



knfilar ov soté. 

 *kiiöla'') II kml sv. vi), intr. 1 [om 1. til nan] Slå; ge 



stryk. 

 kiiöl[ig] *-ug kmlu adj. Lockig, om hår'). — vam a Imte 



fhku ma knolu hon'^ 

 *kuöi)pla ^) krnpal sv. vb. intr. 1 Arbeta smått. 

 *kuörpa ^) kmprp sv. vb. intr. 1 [ov\ Traska i väg. — van 



ska txf kn}f.rp> ov mp ma xf.ksa po rxfflh. 

 *kiiöiTa 1") kmpr 1. kmr sv. vb. intr. 1 Böja, bukta; slå en 



knorr på ngt. — kmpr po ruika Slå en knyck med 



^) Ytterligare kändt blott från Kr., trol. äfven de öfriga norra 

 sockDarna (GK., NVet., T., Esse). ^) Vö., Px., Br. i samma bet.; 

 Hsk. 'stoltsera'; jfr isl. Jmdr 1. knår 'kraftfull' 1. (?) Imarr-reistr 



'rising high' (Clb-Vigl.) no. knerr 'kneisende' knerra 'stramme nak- 

 keu R.; Nb. Vb. knarr knärr 'styf i nacken'. ^) GK., Vö., EF., 

 Nyl., Bstl., Ru., Gotl. '*) Fryksd. (ntr.); Nu., Wpal; no. ktlPvik f. 

 ^) Ko., VNyl. ö) Nyl., äfven vida i Sverige enl. Rz 341 b (Sdm. 

 'm. fl.'); måhända <^ *knyfia, som har samma bet. i Norge {knovh 

 R 414 b). Då hör äfven Fby *knyla idm. hit. "•) Likaså allm. i 

 Öb. Kan Ormsö knéulatan idm. förbindas härmed? *) Mx. ; jfr 

 hsv. knåpa. ^) Trol. eg. 'gå krokig', ty jfr no. knUTp ra. 'knort, 

 kiuule'. 10) Nyl. 'hoprulla'; jfr hsv. knorr. 



