183 



nacken. — Inin knwar m sa umh hoh Hunden lägger 



sig hopkrupen under bordet. 

 *kiiöska ^) knmisk sv. vb. intr. 1 Knastra. 

 *kiiösterbär knmistarhér n. Hönsbär. 

 *kiiöstra 2) knéiustar sv. vb. 1 : 1) intr. cc) Knastra, t. ex. som 



dä man tuggar. ^) Äta med knastrande ljud. 2) tr. 



Slå i kras, krossa. 

 *kiiöstrug kmiKsfrii adj. Framkallande ett knastrande ljud; 



t. ex. brodi a kn^iustru. 

 ko koiv pl. konar f. — Syn. *kud(la. Jfr bureii-*kud(la. 

 kock kök pl. -ar m. — ta.s. flaiv kokar^tas samha^^opti 



Ordspr. 

 *kocka ingår i sms. bly-*kocka, qv. v. (fi. kokkn?) 

 kockspojke kökspöijk pl. -ar m. 

 koffert kofcpvi 1. köfart pl. -ar m. 1. -ar n. 

 kofot kofot pl.? m. Namn på ett värktyg. 

 kofsa köfsu f. 

 kofta köftu f. 



koipi fi. kö}pp p. -ar m. Skänk. 

 koja kö}pju f. — ja a hqvifqd i Jmde ko\pju ver aga. 

 kok kok n. — iu^sku jrpst ha j kok strijk. 

 koka kok sv. vb. tr. 1. — som a kokar far a pta Ordspr. — 



Jfr *paiisa. 

 koklius — ers. af stekarelins, värmhus. 

 kol kål n. 



kola [o] kola sv. vb. tr. 1 ISTedsota, smutsa. 

 kola [o] köl sv. vb. intr. 1 [qv] Dö. 



kolf kalv pl. -ar m. 1) Bösskolf. 2) Skjutbom i större trä- 

 lås. 



1) Fby knyska isl. kn/fska v. 'slå'. Jfr bet.-utveckl. i *knösira. 



^) Mx. 'tukta', Np. 'krossa', Nyl. *knystra 'våldsamt kullkasta, 

 dessutom i Sm. 



