186 



koppa v. koj) sv. vb. tr. 1. 



koppa fi.? hjim adj. Buktig, böjd. 



köp^sa sv. vb. rflx. 1 Slå sig af fukt = köpas ^) sv. 

 vb. dep. 1. 



kop]>ar köpar ut. pk, n. 



kopparorm köpararm pk -ar m. 



kopparslagare köpa^Jågar m. 



kopparl stick] -stycke 2) köpa^tffk n- Gr. § 218. 



koppliorn köphoti n. 



koppor Ä;62:>?(r pl. t. 



kopp-[äiTig-] *-äi'[r]ng köpéru adj. 



kor kor n. (i kyrka). 



korf kårv pl. -ar m. 



korfskiuu kårvsUm n. 



korf-*tjetare ^) kårvUetar m. Talgoxe, parus major. 



korg* karg pl. -ar m. — karga ful o hole, ful o sfifgu ful 

 ma bonar. — fä korgen jfr kalfskiim. 



korjata ^) fi. kon sv. vb. tr. 1 Undanskaffa (t. ex. smuts 1. onö- 

 diga saker). 



kork kårk pl. -ar m. 



korka kå7~k sv. vb. tr. 1. 



korkad kårka adj. Dum. 



korkskruf kårkskrmiu pl. -ar m. 



korn kori n. — tå 1. ta kori (vid skytte). 



kornblixt kofJjUkst & kombUkst pl. -ar m. 



kornknarr — se knarksparf. 



^) Förek. äfven åtminst. i Öb. f. Ö., Kim. o. Ksl. Samma ord 

 är no. koppa v. 'folde, laegge i piber 1. rjuker'. R. — Är det fi. 

 ordet lånadt från skand. ? 2) GKby. ^) NVa. (stundom med bet. 

 'gulsparf'), Pö. *korft[j]eta f., Lptr. *korftjet m., Vb. No. tjeta 

 isl. *tétia f. (Lgr Btr § 86, 8 p. 157). *) EF., Nvl., Gsv.; i 

 Nyl. folketym. äfven *korga. 



