190 



♦krofkii;;:; ^) kralm adj. Oredig, intrasslad. 



*ki'ofsa kriipsu f. Tvågrenig grep. 



kro^' h-QW pl. -ar m. 



kr(>k h-ok pl. -ar m. 



krok-hyfvel krokhhvul pl. -hovkir m. Hyfvel anv. vid behand- 

 ling af krokigt trä. 



krok[igJ *-iig Ä;rgÄ;it adj. — Jfr *framlutu^. 



krokiia kråkn sv. vb. intr. 1. 



krokrygg:[ig'] ^-ug krQknf(/u adj. 



fkromj-syra *krou- krönsi/ra 1. -synt ut. pl., f. 



[krona] ^krima^) krmnu f. 



kronofogde krönufod pl. -ar m. 



kropp kröp pl. -ar ra. 



kroppaskanua kröpqskänu f. Förplägning åt arbetarene vid 

 husbygge när kroppäsen blifvit upprest. 



krossa krösa sv. vb. tr. 1:1) Krossa. — Syn. *kiiära, *kuöstra. 

 2) Förgöra, förhäxa ^). ha a krosa. — Mot slik förhäxning 

 användes följande formel: tfiiy]! krosar^tji ma, so kro- 

 sarja ta ma stamar o stokar o stavrar. 



kriibba — ers. af *äta s. 



kruka krmku f. 



krumelur krumdihr pl. -ar n. 



kruinp[en] ^-i\g krumpu adj. 



krumpua kråmpn sv. vb. intr. 1. 



krus krms n. Ett kärl. 



krusa s. krmsii f. 



krusa v. knjis sv. vb. tr. 1, t. ex. krms hon sat. 



krut krijit ut. pl., n. 



krutlioru krmtJiöti n. 



*) krökot Sj. adr. 'illa [eg. oredigt], om stil'. ^) isl. fsv. 

 knina f., återfunnet i Pyttis (ÖNyl.), Sm., Vg , Bhl. ^) 1 denna 

 bet. allra, i Öb. 



