191 



krycka knpUii f. 



kryckdaus ^) h-ipkdåns ut. pl, m. Förlofningskalas, firadt på 

 första lysningsdagen, hvarvid en käpp utklädes med band 

 och andra grannlåter. 



*kryckel2) j^y-tptM pi. -ilar m. Stackare. 



*krycklii^3) krffMu adj. Eländig, usel. 



krydda krf/dar pl. t. 



kryddgård krf/dgål 1. kry)(/ål pl. -ar m. 



kr}ini)a v. knpmp sv. vb. tr. 1. intr. 2. — häda tijji ha knpwft 

 ihop so. — ha (1. h^, impers.) krxpmpar ihop som jcerpi 

 mot domi tis. 



*kryinpa s. knpmjm f. Liten hopkrympt person. 



krympling knpmpli^g pl. -ar m. 



krypa kridp pret. kr&;ifp sup. kriijn vb. intr. — Syn. *kräfla, 

 *kräka, *kräkla, kräla, *kröla, *iiia(j)la III. 



kryssa krf/s sv. vb. intr. 1. 



*kryst krjpst pl. obr., n. Kryp, pyre. 



krysta v. krfpst sv. vb. tr. 1. 



*krysta*) s. hystu f. Ngt hopkramadt, spec. ost. — Jfr 

 *iial've-kr. 



*krackla^) kråkal sv. vb. intr. 1 Krångla. 



*kräcklug ^) kröklu adj. Krånglig. 



kråka kråkn t 1) Corvus cornix. 2) Snorkluns. Vanligare 

 snorkalf. 3) krokar kallas äfven de naturliga inskär- 

 ningarna på hästhofvens undersida. **). — kroku^ kroku, 

 vand om! bowi dat hnndar: ropar man så till en fly- 



^) NVa. 2) öi,^ jjo. 3) 1^0, kryklen adj.; eg. 'förkrympt' 

 = Np. kroklot; jfr Pg. *kryckel krf/kll m. 'krokigt vuxet trä'; 

 iirbefryndadt med no. krjllka 'krympa' ty. kriechen fht. chriohhan 

 'krypa' (?). *) GK., Vö. 5) Kr. lika, Mx. Px. kn^kal Kim. Fby Nyl. 



*kråckla. Af Rz smst. med isl. hrokkenn: jfr no. kniklen adj. i 

 ex. her va krukle te slao. R. ^) No. Fy. kråka f. idm. 



