232 



mal I mcU pl. -ar m. ; sg. def. mdli, koll. — Jfr flygmal. 

 *inal II mal m. Stenig mark; ingår i sms. .steii-*iiial, qv. v. 

 mala I mala sv. vb. tr. o. intr. 1. 

 *mala ^) II mdla sv. vb. intr. 1 [qv] Pallra i väg; röra sig 



långsamt. 

 'hiiala? III mdil^) sv. vi), intr. 1 Krypa; gå långsamt. — ja 



so ha arnii maila * grasi [1. <^ fi. ma(d)élla'^] 

 *malak •'') malåk adj. Trött, medtagen. — ja Uandar ma so 



malqk idq at häda l^xppasi. 

 mall mål pl. -ar m. Form, modell. — int mahi *) tis. Icke 



det ringaste, tide fmsta tnt maln halfjar. 

 *malla [sig] ^) mål^sa sv. vb. rflx. 1 Passa, anstå, 'gä ihop'. 



— no(w) målar ha sa «m, slca vh skoda. — ha mala^ 



,sa int mf otar. 

 malm I malm pl. -ar m. Jämn, sandig skogsmark. 

 malm n malm ut. pl.. m. Metall. 

 malt malt 1. mäU ut. pl., n. 

 malstucken mål§tuHi p. p. & adj. Maläten. 

 mal-[äteu] *-iteii måljlU 1, mdUti p. p. & adj. 

 malört mdlhij-a f. pl. def. 

 mamma mdm ut. pl., t — mimjmam va ham^frog^kromh 



Min mamma var hemma frän Kronoby. 

 mamsell mämsél pl, -ar (def. -J/lra) f. 

 man I mån pl. månar 1. wé» (ish. i sms.) best. måndra m. 

 man II man pl. -ar f. Hästman. 

 man man pron. [sälls]. Omskrifves med a (vanl.), tu, du 1. 



U, dl. 

 mana måna sv. vb. tr. o. intr. 1 = man sv. vb. 1. 



M Öb. (Fthl Vö. *mara), Ko. Jfr (?) uo. mala 'flytta lång- 

 samt' R. Jfr ock en möl stijre i visan SOT 21 (Bkr). 2) Qg.^ 

 NVet. — Gr. § 54. ^) Öb., Hvbfj. ^) Samma tis. i hela Östb. 

 ^) Vö., Vb., Gotl. (Rz 454 b). 



