233 



inanchett mcin/kt pl. -ar m. [Sälls.J. 



manfolk månfklk 1. -föXk ut. pl., n. 



mandel måggal pl. manglar m. — Syn. kafvel 2. 



iiian^elstock — ers. af kafvelstock. 



inau^-la mågyul sv. vb. tr. 1. — Ers. vanl. af kafla. 



iiianhaftig — ers. af *karlalun<lug'. 



manke må^ka m. 



maiiiia^ryn mdnagrnm 1. -gr//7i n. 



manskap mdn.s^kåp ut. pl., n. 



mantal mantal n. 



mantalskonimissarie måntalskomisari m. def (ut. pl.). 



*mar ^) mm- pl. -ar m. Grund fjärd. 



mara mara ut. pl., t 



*marbotten marbdtn pl. -ar m. Vik som är stadd i tillgrund- 



ning. 

 mar(e)-*lubba 2) måräluhu f Markvast. 

 *marig ingår i sms. *inniarig, qv. v. 

 'hnarja? mår ju f Färja. 

 mark I mark pl. obr., t Mark: «) tellus; ^) pondus; y) mo- 



neta. — Syn. (i bet. «) backe. 

 *mark3) H märk n. Märke. 



*marka*) sv. vb. tr. 1 [mt] Utstaka. — mark mt isvatjh 

 markatta mårkåtu i. — tu grinar j}fsom markatu. 

 marknad markna pl. mårknar m. 

 marknadsdag mårknasda pl. -dagar m. 

 marknadsgåfva mdrknasgovu f. 



') isl. marr 'haf' [ang. fsv. *mar se Rqv. VI 290—291]. 

 I likartad bet. som här ofvan förekommer ordet i Ob., Vb., Hs., Og. 

 ('kärr, mosse' Rz 429 b), Vätö ('litet träsk'), Hvbfj. o. Nyl. 2) Öb., 

 jfr Hubba. ^) isl. fsv. 7nark n. Desslikes Vö., Np., Vb., Dalarne. 



*) isl. märka fsv. af-marka. Uppg. från GK., Px, Föglö (Åld) o. 



Kyrkslätt (Mell. Nyl.). 



