234 



marmoi' mdnnur 1. märnmr ut. pl., ni. 



*marra ^) mår sv. vb. intr. 1 : ]) Knarra. 2) Knota. — Ita 



mara^§07v^fan i tråka un Ordst. 

 *inarr-[ kvarn] *-kvärn mdrkvrhi ut. pl., f. Okv. för en gna- 



tig och kältande person. 

 *marr-skafve mår^kuva 1. måikåva ut. pl., m. f. Okv. =i 



fö reg. 

 mars måi 1. mås ut. pl., m. 

 Imarscli] *mars må,s 1. mås ut. pl., m. 

 [marscliera >> *mar.sclia] • marsa 2) må^ 1. mås sv. vb. intr. 1. 

 luar-uggla måriiglu t Okv. för en elak, illmarig person — 



ish. kvinna. 

 inarvatteii märvatn ut. pl. n. — skmtu tavras ha haiJa sii- 



mati^Jtga ^ marvatm. 

 *masa ^) masa sv. vb. intr. o. descr. 1 Långsamt göra ngt. 



— ha masar o arbaitar. 

 masa [sig] måsa^sa sv. vb. rflx. 1. 

 mask I mask pl. -ar m. Vermis. — Jia lava^om masisi ^ 



trea d. v. s. fattigt och eländigt. — maska ropar i maga 



to a a huggru. — Jfr silf[ver]skred. 

 mask II (persona) — ers. af skräbock. 

 maska måsku f. 

 maskin ma/in pl. -ar m. 

 maskinist må/unlst*) pl. -ar m. 

 mask-skuren måskskun p. p. & adj. Maskstungen. 

 mask-[äten] *-iten måskjHh 1. -Ui p. p. & adj. 

 massa masa ut. pl., f [Säjls.]. — Jfr ^bräda s., *smälta s., 



*kyltra s., töru (under tohria fi.), 

 mast måst pl, mastar f. 



^) isl. marra v. 'murre, knnrrc'; Vö., Np., Nyl. '^) Uppg. 

 under liknande form från EF., Nyl. o. Skåne (Åsbo). '^) Allm. enl. 

 Rz 433 a. -*) Nyl., Uppl. 



