^48 



*inatta O II "^^^^ sv. vb. intr. 1 Måste, nöågsis. — ja^sku niot 

 ga Me. — ]a mota so dztera a. 



'hiiäcker-bäss 2) måkarbas pl. -a^- m. 1) Enkel beckasiu, hors- 

 gök. 2) Okv. för en som skrattar mycket. 



'^mäckra s. mikru t Horsgök; i sms. iuo.sse(e)-*m. 



*iiiäckra '^) v. makar sv. vb. intr. 1 : 1) Bräka. — fora mak- 

 rar i- haga. 2) Skratta fult. 3) Sladdra. 



iiiäjeri mhjar! n. [Nytt ord.] 



iiiäjsel matsil pl. måmlar m. — Jfr "''skölp. 



mäkta makt sv. vb. intr. 1 [abs. 1. ma na]. [Sälls.] 



iiiäkäistä fi. maka sv. vb. intr. 1 81ä tunnband (lek). 

 mikcdtänd n. Tunnband (leks.). 



mald mälcl ut. pl., m. 



mälta måXt 1. médt sv. vb. tr. o. intr. 1. 



mängd — ers. af *brass, *smälta s. — Jfr hop, hög, 



människa måmsisu f. I sg. äfven mamsk f., t. ex. Ji'a im^ 

 manisk som komhar ^lags vaiji. noiv a ha imjpaXh wi^ 

 [o: duglig, ordentlig] manisk. 



mänsklig månskh adj. Människovänlig. 



*mära ^) mrpv sv. vb. intr. 1 Ärna ; föresätta sig. — ;a mcEra 

 fara ti tsxprfpu, man ha val ast ov. 



märg mérg ut. pl., m. — ha cUi dåinum mcerg o barn. 



märka mérk sv. vb. tr. o. intr. 2. 



märke mérk n. 



märkvärdig mcerkvécji adj. 



märla I malu f. Krämpa; hyska. 



märla II (gammarus) — se grnndskorf, *spanekäring. 



märr m.rér pl. -ar f. 



^) Vö., Ko., Bsk., Na., Gsv.; isl. måtta pret. 2) öb. — af 

 följ. 3) vp., Vb., Jtl., Sdm. (Rz 453 b), Ksl., ÖNyl., Fryksd., 

 Norge; i tyska diall. meckem. *) Öb. Månne af fi. määrätä idm? 



