275 



[*peka| *pecka s. plku f. ingår i bok-^^picka, qv. v. 

 peksticka — ers. af bok-*picka. 



*pela ^) pila sv. vb. intr. 1 : 1 ) Röra om 1. i ngt. — honi 

 pilar i vatm. 2) Vifta; vinka. — hun ptlai- ma 

 rumjyii. — sko hur a inlar ma (1. po) ftggn. 

 pdd sv. vb. intr. 1 = pila bet. 1. 



pelare ^^éiar m. 



penna 2)ånu f. 1) Fjäder. Jfr kräkjjenna. 2) Skrifpenna. 



penni pån 1. påiji n. — feg tu ma^g 2Jcm o? Be 



pe^nnilng på^g pl. -ar m. — p&gga^§om sfsit o tuhak som 

 la^g armar tis. 



peunknif pk^knw pl. -ar m. 



pensel pånsil pl. -ilar m. 



])eppar pijjar ut. pl., m. 



pepparnäsa pipa^hsa ut. pl., m. Okv. för en lättretlig per- 

 son. 



pepparrot piparot ut. pl., f. 



pepparstrut pipa^frmt [1. -5^-] pl. -ar m. — ni/fiisi ? im^ 

 ptpa^trmt, ippnar a up a so pmwar a mt Ordst. 



[perpendikel] *pemperdikel 2) påmpadlkal pl. -klar m. 



person pasån 1. pceiön pl. -ar m. 



])erä fi. pcera pl. obr., m. Ände, t. ex. af vik, äng, not o. s. v. 



j)est p&,st ut. pl., m. — ha a vce^^om pastn tis. 



pestä fi, pasa sv. vb. tr. 1 Tvätta; ish. pasa bom. 



peta 2^^'^a sv. vb. tr. & intr. 1. — ^J^to hnt pcerlit sondar! 

 — ha pitar om losi. 



peura ti. pmuru adj. Fånig. 



pmiraplju ut. pl., f. Bortkollrad kvinnsperson, okv. 



1) Uppg. frän NVet., Np., Ko., Vb. (Rz 500 b). Begrepps- 

 ligt kunde no. ^;eZa f. & v. 'spade' höra hit. ^) .Jfr Sk. pqrme- 

 dek idm. (Billing Åsbo). 



