278 



*])iiiki^- p/^^M adj. Pjunkig. 



*|)iiiiia 1) jjm sv. vb. tr. 1 Mellan 1. medels pinnar upphänga 



ngt. — VI cUitar piu op Uch Jdadra nip i sol^t^im, so 



dl valliar. 

 ])iiiii[e] ina pl. -ar m. — ha stq^^om inn i sisitn säges om 



en, sotn asit a, man tro^^a va na o a ho}fS ])o sa. 

 ])iiio Ii. påmi f. Vedtraf. 



2)ina 1. pt^na sv. vb. tr. 1 Trafva ved. 

 pip — ers. af *trnta (trt/tii). 

 pipa s. pijni f. — sJai ja inf ha hisu ptpu, so vart ja int 



hu^ijaga sku ga fxp ma. 

 ]>ipa v. 2^iP pret. 2^^-iP 1- pipct' sup. ^^y^ 1. jHlJci vb. intr. — 



S^n. ^pita. 

 *pippiig2) 2M^u adj. Sjuk, i bspr. — ha^clu pupu haim daf? 

 ])ipslaug pipUä^g pl. -ar m. 

 pirii fi. + '''krofsa pinikrupsu f. Dynggrep. 

 piska s. plsku f. 



piska v. pisk sv. vb. tr. o. iutr. 1. 

 pisksnärt pisksnårt pl. -ar m. 



piss pk ut. pl., n. — int fast ja^sku sf.nt gromjinsi tis. 

 pissa j(;^'s sv. vb. intr. o. tr. 1. — tu los va kqri, ma^^ga inf 



o 2ns i mbxkn, ha ta^ cju nit Ordst. — • Svn. *dö(la II. 

 pissbock 2^'^sbbk ut. pl., m. Okv. för en som „väter ned sig"'. 

 pissbytta 2ikh}ftu f. 1) Xattkärl. 2) ut. pl, Okv. = piss- 

 bock. 

 piss-[uiyra] *-iuöra ^) pismmim f. RödmjTa. 

 *pissug' pisu adj. 1) Som vätt under sig (ish. om barn). 2) 



Luktande af urin. — tu lufta^so pj/iw mp Qtar,^laga 



da unda o wt pio haka! 



^) fsv. no. j9m??a v. idm. '^) Nyl. Trol., liksom så inånga 

 andra ord i bspr., bildadt gm reduplikation. '^) Nb., Vb. (Rz 435 

 a), Na., Nyl. I Vä. ^^'inkmyror. 



