301 



repslagare rhpllagar m. 



resa s. rkisu f. 



resa v. rais sv'. vb. intr. 2 & 1. 



resande réasand pl. -ar m. {k adj. 1. part. pres.). 



[reservoar] *[re]servau skrvdn pl. -ar m. 



res-*gålig ratsgoh adj. Resfärdig. 



resiuka (?) ly. nsyglcu f. Insats, vanl. af gummi, pä sidan af 



bottiner. 

 *resiu (1. *resme?) rkw ut. pl, n. Upprispade trådar, charpie 



m. m. d. 

 *resma ^) risru sv. vb. tr. 1 Upprispa. — lia nsmar 1. ha 



nsmas up Det upplöser sig i trådar (om tyg). 

 resoiilig* risonk adj. 

 rest rast pl. -ar m. 

 restdagar rastdagar m. pl. kallas sädana dagar under hka 



arbetarene för oväders skull ej kunna gä pä utarbete. 

 resår nsår pl. risörer m. 

 resärkärra nsåriséru f. 

 reta — ers. af *eua. 

 retfull råttful adj. — Jia a so ravtfidt hade, so ja val^laul 



altihop. 

 retsam — ers. af *enug. 

 reumatisk rumåtisk 1. årumätisJc oböjl. adj. 1. sbst. (ut. g.): 



t. ex. ja hqjrumqtisk i häda kropi. — Jfr ryg:gliäll. 



-''kvesa II. 

 *ri 2) ri n. Rakskifva (anv. vid bygge till att linjera med). 

 ria, *rie rijii f. 1. rija m. — Se pars(i)-stäug-. 

 ribba rihii f. 



1) Öb., Vb., Hs-, Åld, Na., MNyl., Estl., Ru. Afledn. på -77ia 

 från den i sv. ris-pa ris-ta ty. reiszeu uppträdande gerra. \/ tlTft 

 — (Kl.* s. v.); altså *[w]ritma[n]. 2) Np., SM-e. 



