211 



lei'-^räs Ihrgrhs ut. pl., n. Chenopodium album. 



ler[i^| '^-n^ låmi adj. 



lerjord låijjbl ut. pl, f. 



ler-pipa läirplpu f. Kritpipa. 



ler-tupp laijiup pl. -ar m. Lergök. 



leta Hit sv. vb. tr. 1. 



Ilevkoja] ^löfkoja^) Uv'kö}pju f. Gr. § 218. 



*lickra2) Ukar sv. vb. intr. 1 Kela. — hu hhrar o lukra^^o 



obqrt ma hade hl bom sat. 

 '^lid 3) Ikl pl. -ar f. 1) Backsluttning. 2) Kant i allnih., t. 



ex. pä tallrik m. m. 

 lida Ud pret. linl sup. lidi vb. tr. o. intr. 

 lider Udar n. 

 liderlig Iklarlh adj. 



'''liderliiig Udarfi^g pl. -ar m. f. Liderlig person. 

 liebryne — se *smeta s., *sända s. 

 lie lija m. 



li(e)-lår *) lilår n. Liekroken som fästes vid *ärfvet. 

 li(e)-*ärf 5) lijcerv pl. -ar m. 

 li(e)-*ärfs-knapp Ujrervsknåp pl. -ar ni. Handtag (pinne) pä 



lieskaftet. 

 lif Ifv n. 



liflig Uvli adj. — Syn. *lefvaiides. 

 liflös UvUjs adj. 

 lituära [sig] Uvnce^^a sv. vb. rflx. 2 (o: -rt^^a). 



^) Denna folketymologiska omdaning torde förekomma inom 

 de flesta svenska landsmål. Sålunda allm. i Öb., EP., Nyl. o. Aid. 

 Anföres äfven af Noreen i Fryksd. Ljadl. p. 85. '^^ Påpekas bör 

 att i no. finnes ett vb. Ilk7'a 'rokke' &c. = lirka, hkt senare ju i 

 sv. användes i en bet snarlik kela. ^) Öb., EP., Ingå (VNyl.), 

 Estl., Ru. ; allm. i Sverige (Rz 401 a) — öfveralt i bet. 1 — isl. 

 hlid fsv. ViJ) f. *) Öb., EF., Nyl., Estl., Ra , SM-e, Sk., Fryksd. 

 ■') Öb., EF., Mell. o. ÖNyl., Estl., Ru., Uppl. (Rz 397 a), SM-e. 



