216 



IJn^jare ji]i(jar m. \- laukku ti. jiMigarf/tifku f. Storljugare. 



ok v. — Jijig(^rl(^>(ku bium baum gar i al golar, Hackar 



al (nih) skqlar. 

 Ijiiiii ~ ers. af *]joeii 1. -^sud<*u. 

 IJuiiiskf jfpnska m. Gr. § 25, 3 «. 

 Ijnng — ers. af *sluugoris. 

 Ijun^a jic^g sv. vb. imp. 1 Blixtra. 

 ljungeld ju^ghj/l pl. -ar m. Blixt. 

 ljus s. jiiis n. — )ms t gms Jims o lampur i traUrprlmr 



Ordst. 

 ljus a. jths adj. 

 *ljuska? Imsk^) sv. vb. intr. 1 Flamma till. Gr. § 60 (no. 



Ijöska idm.). 

 ljuslett jiuslat adj. 

 ljusna jmsu sv. vb. intr. 1. 

 ljusstake pjiståka m. 

 ljus-*tan(le ^) jmstånda m. Ljusveke. 

 IJustra — ers. af *stödja II. 

 ljusveke jmsveak pl. -ar m. Hällre ljus*tande. 

 lo I löiv pl. -ar m. Felis lynx. 

 lo II loiv ut. pl., n. Lo på kläde, 

 ^lo'*) III löiv ut. pl., g.? Skratt; förek. blott i tis. ^rt a [1. 



va, val] so ful o(v) loiv. 

 *lock *) I lök ut. pl., m. Mytiskt väsende : Loke. Dä man fält 



en tand skall man säga: lokf^l/Ok, jer^lu ma wij)r0tan, 



so jer ja ta ig^gultan. 

 lock II lök pl. -ar m. Härlock. 

 *lock^) III lök pl. -ar m. Spindel. 



1) Vö. låjsp, Mx lö/i, Kr. = Ped.-Pu. Jfr Ii. loistaa'^ ^) 

 ÖNjl., Rg., W., o.; jfr isl. tanclre, m. 'eld', got. tandjan 'tända' 

 hsv. tindra o. tunder (faöske). ^) Kr. Vore urn. Vilahwa, jfr 



got. hlahjan v. 'le'. *) Hvbfj. Mkm Nyl. *lock. — Samma for- 

 mel i Nyl. ■') fsv. lokke m.; Öb., EP., Nyl., Estl., Ru., Götald 

 (Rz 418 b). 



