221 



*lurl'vas liirvas sv. vb. dep. 1 Bli lurfvig. 



lurfv|i^l *-ug' lurvu adj. — ha a so lurvu > Qgu d. t. s. skäggig. 



lurjus 11. lurjus pl. obr., m. Liirk. 



lus hjis pl. Us (best. Use) f. — ha nq^^om husa, > Uvniaw- 



han d. v. s. ytterst långsamt. 

 lusa Iws sv. vb. tr. 1 [ncr\. — t}f^ska'nt Ims nerjma ma 



sihtii hrjn tat. 

 liis[i^[ *-ug: Iwsu adj. 

 lus-kam Iwskåmh pl. -ar m. 

 lus-kusk Imskusk ut. pl., m. Okv. 

 lus-*nämd hJisnamd adj. Anv. om en. pä hkn löss gärna trif- 



vas. 

 lust hl^t ut. pl.. f. 

 lustig lusti adj. 

 lut liAt ut. pl., f. 

 luta 1 liiif sv. vb. tr. 1 Inlägga med lut. — Imt fisth ft 



luta II Iwj sv. vb. intr. 1 Böja sig; vara lutig. — Imbs pret. 



0. sup. -ist vb. dep. Luta sig. — txp^ska int Imtts mot 



häda ckce^galii, ha fajjjar okuL — Syn. *brauta, 



*syda. 

 lutfisk IMfisk ut. pl., m. 



lut-*läcka ImtlaUu f. Kärl hvari luten lägges vid byke. 

 lutuiug- — ers. af *viukniug'. 

 ^lutug-i) IMu adj. Böjd; krokig. 

 lycka I hfku ut. pl., f. Fortuna. — //«, som hq^l}pku, tarvar 



int vath Ordspr. 

 lycka II *lyckja 2) hffju f. Ögla. 

 lyckas hpk.as sv. vb. dep. 1. 



1) Fby Nyl. likaså; isl. llltr fsv. luter 1. lutog(her?) Sm. 

 luter. 2) öb. flerest., EF,, Pyttis, Estl., Rn., Vätö, Dl.; isl. fsv. 



lykkia f. 



