223 



lysten hpstt adj. — Jia a se hf.^ft at fogal häda him. 

 *lyta^) l//t sv. vb. tr. & imp. 2 Vanställa, om kroppslyte; 



t. ex. ha Il/tar a, hachnan. 

 lyte h'/t n. 



*lytu^ If/tu adj. Behäftad med kroppslyte. 

 lada lödu f. 



*lå(las 2) Udcis (pret. o. sup. af *låtas) vb. dep. Låtsa. 

 lag lög komp. lagar superi, lakst adj. 

 laga löga sv. vb. intr. 1. 

 läge löga m. 



låghalt låghalt 1. -haXt adj. 

 lägländt IqgVant adj. 

 lagsäng Iggsagg pl. -ar f. Den lägre ned belägna väggfasta 



sängen (i bondehus). — Jfr högsäng. 

 lan lon n. — lom ska int koma liam, grotandis Ordspr. 

 låna Un sv. vb. tr. 1. 

 läng lägg komp. langar superi, lågst adj. — ha lägg figgar 



säges om tjufska personer. — ha vaX^^o lägg i 0gn 



d. v. s. flat 1. skamsen. 

 "^länga låndhi f. Fraktbät, färja; pråm. 

 långärmad låggårma oböjl. adj. 

 lang-[hent] '^-benad läggbkma oböjl. adj. 

 långbänk lägghkgk pl. -ar m. — li(/ po lagghantsi tis. Dåsa, 



blifva efter med arbetet. 

 långdans låggdåns pl. -ar m. — ha a ma^ krokar i la^g- 



dansn Ordspr. 

 lang-*darjus ^) lå^gdårjus ut. pl, m. Långskänk, okv. 

 länfffinffer — ers. af storftnger. 



^) isl. lyta v. 'göra lytt' eg. 'göra ful' <C Hoi^' adj. '^) Na., 

 Fby, Nyl., Nu., O. ^) Nyl. dårjtlS m. 'skojare' (ingå) ingår i en 

 mängd sammansättningar och föres af mig i Ngl. Etym. till *dorg 

 'skräp'. 



