225 



lan^"-tä^"a lu^(g)togu f. Tjlga som erhälles vid linberedning. 



laiigull läggul ut. pl., f. 



langvar[ig"] '^-w^ Jdggvåru adj. — la^gvarua simkdom a visa 



d0(dj Ordspr. 

 lau^'-väiii lä^gvåmb ut. pl., m. Okv. för en fet person. 

 lau^--|väg-a] *-vägug- läggvagti adj. 

 laii^'vä^'^' låggvhitza 1. -? ut. pl., f. def. 

 lan^-iiroii i) lugghmr (w.) pl. t. Pack, patrask. 

 =^läpa 2) ingär i sms. läiig-^lapa, qv. v. 

 lar 1 lår pl. Urar m. Ett mätt. 

 lar II lår n. En kroppsdel. 

 larfoder lårfadar n. Kalsonger. 

 las I6s n. 



låta I — ers. af *läta. 

 lata II löt pret. o. sup. Ut vb. intr. Ljuda, t. ex. ha Iqt so 



ila to ha gaVma. 

 *lätas '^) lös 1. lös pret. o. sup. lösta vb. dep. Låtsa. — ha 



lasta ast si ma hajjlar. — los ajjlar om a! — Syn. 



*Iådas. 

 lät[eii] -''-ug- ingår i sms. kär-, storlåteii. 

 lä s. la ut. pl., g.? — ja log i- la undi ^'ifja to ha starma. 

 *lä '*) v. la pret. loiu ut. sup., vb. intr. Le. 

 *läa Icl sv. vb. imp. 1 Vara lä; t. ex. ha laar^fxp (1. und^) 



landi. 

 läck — ers. af *läkug. 

 läck(j)a '") låfju f. Mäskekar. 

 läder lådar ut. pl., n. 



1) Nyl. 2) Po.^ Götald "sjäp' (Rz 419 a). Är trol. låneord; 

 jfr (?) ulty. loof 'lopp, språng'. 3) Nyl., SM-c, Fr., Sörb. Håss inf. 

 *) isl. Jdéia |fsv. däremot aldrig med ä : jfr Sdvv.] ; Dl., Kkr, Bo., 

 Rn.; i Bo. äfvon légm — got. hlahjail. Jfr Nn AIsl. Gr. § 251, 

 3. 5) Vö. idm.; upp. från Kveflax i bet. 'lnt'(?). 



15 



