227 



läii^e lägg adv. — lnje ha ja radas lägg raij; ha vqljii\p. 



län/äjs lågs prep. 



längs-efter lagsat prep. o. adv. 



längta lånt sv. vb. intr. I. — ja lantar at U råts jan. 



länk lagk pl. -ar m. 



läns låns oböjl. adj. 



länsa låns sv. vb. tr. [t. ex. botn] o. intr. [mjda] 1. 



länsman länsmän 1. -mun pl. obr., m. 



*läpa ^) lapa pret. o. sup. = inf. 1. låft vb. tr. Lapa. — 



gambal katii lapar jcEria mji^l[si Ordspr. 

 läpp låp pl. -ar m. - Jfr *lippa. 

 lär lér 1. Icér oböjl. hjvb. 

 lära s. léru ut. pl., f. 



lära v. Irér pret. o. sup. lért vb. tr. o. intr. 

 lärakt[ig'] '^-ug IcéråUu adj. 

 lärare Urar m. 1) Magister. 2) Präst (allm.). 

 lärarinna lérarlmi t 

 lärdom Icklom ut. pl., m. 



lärd l(kl, ofta léH adj. (men lärd supin. alltid lérV)- 

 Iär[f]t Zrér( ut. pl., n. 

 lärjunge lérjugg pl. -ar m. 

 [lärka] ^lärika^) léritsu f. 

 lärpojke l(trpö}pk pl. -ar m. Lärling. 

 läsa I ?6i5fl pret. lås sup. ?i^5^ vb. tr. o. intr. — läsa hart >IQ 



Fördrifva ondt med trolldom. — låsand 1) adj. Religiös. 



2) m. f. Pietist. — låsas ut. pl., n. Läsförhör. 

 läsa II lås sv. vb. tr. 2 Claudere. — las ota^i^ra! 

 läsare — se '^skörtare, skörtetröjsfolk. 

 *läses-lapp låsaslåp [& -2?-] pl. -ar m. Läsesedel. 



1) Pö., Px., Estl. 2) fsv. Iferikia f.; GK., Fby, Bstl., Ru., 

 Gotl. 



